Incetisor, acum.
Injectiile vor dura ceva timp.
Imi pare rau de restrangeri.
Aveti o capcana fara retinere.
Unde sunt?
Spitalul Psihiatric Arcatic.
Descopar ca nu-mi place
sa fac greseli.
munca mea nu-i o aplicatie militara.
Ce fel de munca e asta, John?
Nu stiu nimic.
Nu-i bine sa tii secrete, stii.
Charles?
N-am vrut sa te amestec in asta.
lmi pare rau...
Charles?
Colegul de camera portughez dezvaluie.
Mi-ai vazut numele la federatia de lectura?
Minti, fiu de catea!
Cu cine vorbesti? Spune-mi pe cine vezi.
L-am vazut pe Charles colaborand cu rusii.
Voi oameni!
Nimeni, de fapt, nu-i nimeni acolo.
A fost acolo...
Stati! Nu stiu nimic. Stati!
Nu stiu nimic!
Ma numesc John Nash! Am fost retinut impotriva vontei mele!
Cineva sa anunte Departamentul de Aparare!
Ma numesc John Nash! Am fost retinut impotriva vointei mele!...
Ce s-a intamplat cu el?
Oamenii cu aceasta dereglare Sunt de cele mai mute ori paranoici.
Dar munca lui. Se lupta cu conspiratile, asa ca...
Da... Da, stiu.
Si comportamentu lui John este acceptat. Incurajat.
Asa cum, nervii lui au luat-o
departe nu mai mult decat tipic.
Ce vreti sa spuneti? De cat timp?
Posibil de cand a absolvit scoala.
Sau cel putin de cand au inceput halucinatiile.
Despre ce vorbiti?
Ce halucinatii are?
Una... pana acum de care stiu.
Si-a imaginat ca avea un coleg de camera, Charles Hermen.
Charles nu-i imaginar.
El si cu John sunt cei mai buni prieteni De la Princeton.
L-ai intalnit vreodata pe Charles?
A venit vreodata la cina?
A fost in oras de cateva ori, la cate o conferinta.
A fost la nunta voastra?
el...
Ai vazut vreo poza cu el Sau ai vorbit la telefon?
E ridicol.
Am sunat la Princeton
Conform cu actele casei, John a locuit singur.
Care-i mai mult ca sigur sotul tau...
un matematician fara antrenament militar.
E un spion guvernamental, care lupta cu rusii...
Faci sa sune ca e nebun.
Sau... are lupta sa cu realitatea.
Acum singurul lucru cu care-l pot ajuta, Este sa-i arat difernta dintre,
Ceea ce e real si ceea ce-i in imaginatia lui.
Vino.
La ce a lucrat?
munca lui e indosariata.
A mentionat un supraveghetor
Cu numele de William Patcher.
Poate acest Patcher Poate clarifica lucrurile pentru noi.
Nu poti ajunge la el fara permisiune.
Vrei sa aduc amanunte despre munca sotului meu?
John crede ca-s spion rus.
Este ceea ce crezi?
Ce a spus doctorul?
Nu stiu. Vreau sa vad la ce a lucrat John.
Alicia, nu poti intra in biroul lui.
Stii ca e clasat, Alicia.
Stai!
O doamne...
De ce n-ai spus nimic?
Alicia... Vreau sa spun... John era putin ciudat.
El spune ca spargea coduri inca dinainte Si era numai ochi.
Strict secret, apartine armatei...
A fost el?
E posibil. Vreau sa spun ca directorul vine pe aici tot timpul.
Unii dintre noi s-au vindecat de asta. A fost posibil.
Posibil, dar nu sigur.
mai tarziu devine mai agitat.
Atunci cand ai sunat...
Asa...asta-i tot ce facea in fiecare zi?
Taia reviste?
Ei bine...nu numai..
lmi pare atat de rau.
Trebuie sa-ti vorbesc.
Bine.
Alicia, m-am tot gandit la...
Sper ca realizezi neputinta mea de a discuta despre aceasta situatie cu tine.
Nu am de ales.
Chiar inteleg. Imi pare atat de rau.
E in regula.
Totul va fi bine.
Doar trebuie sa vorbesti incet.
Ei pot asculta.
Poate sunt microfoane.
Cand iti spun totul acum,
tradez protocolul.
Dar trebuie sa stii.
Pentru ca trebuie sa ma ajuti sa ies de aici.
Alicia, fac munca secreta pentru guvern.
Este o amenintare.
Nu-i putem opri.
lnteractiuni. Profilul meu e prea mare.
Asa ca pur si simplu, n-o fac cu mine.
Ei ma pastreaza aici,
pentru ca am incercat sa-i opresc
Trebuie sa mergi la Wheeler.
Gaseste-l pe William Patcher...
Stai... Stai!
Ajuta-ma tu...
Stai!
Am fost la Wheeler.
Bine... Bine...
Nu-i nici un Patcher.
Bineinteles ca este, doar am lucrat pentru...
Facand ce?
Spargand coduri? Punand ambalajele
la posta secreta pentru ca guvernul sa le ridice?
Stii asta?
Sow te-a urmarit.
N-au fost deschisi.
Nu-i adevarat.
Nu exista nici o conspiratie, John.
Nu-i nici un William Patcher.
E doar in mintea ta..
Intelegi, draga?
Esti bolnav.
Esti bolnav, John.
John! John!
Codul rosu. Dr Rosen, codul rosu.
Camera de observatie, 2.
John?
Implantul a disparut.
Nu-l pot gasi.
Nu mai e.
Are un cosmar despre prietenul lui.
Nu stie ce-i adevarat.
Imagineaza-ti ca ar invata deodata ca
oamenii, locurile si momentele.
cele mai importante pentru el au disparut.
Nu sunt.
Dar mai rau, niciodata n-au fost.
Ce fel de iad ar fi asta.
Administrandu-i insulina.
Cat de des?
De 5 ori pe saptamana.
John intotdeauna a vorbit asa de atasat de Princeton.
Si Hensen conduce unitatea acum.
Asa ca tot ne reaminteste, ne reaminteste.
Aha.
John nu va veni aici in campus.
E un pacat.
Alicia, cum... Cum rezisti?
Greul a trecut.
Ei spun ca cu medicamentatia si pansamentele alea...
Nu... Ma refer... Cum o mai duci?
Ma gandesc uneori...Cand simt...
E o obligatie.
O vina...peste avertismentul de a pleca.
Rich, presupun.
John... impotriva lui Dumnezeu...
Dar atunci, uita-te la el.
Si ma fortez sa vad barbatul cu care m-am maritat.
Si el devine omul care
s-a transformat in cineva pe care-l iubesc.
Si eu ma transform in cineva care-l iubeste.
Nu-i tot timpul, dar...
E de ajuns.
Cred ca John e un om norocos, Alicia.
Cineva norocos...
Acesta e al nostru.
Asta e? E dragut.
E aici unde lucrez.
John, ai un vizitator.
- Buna. - Buna.
Sper ca e in regula.
Buna, sefule.
O tigara?
Nu, multumesc.
Am renuntat, de fapt.
Buna.
Ei, John.
L-ai intalnit pe Harvey?
John, eu...
De fapt e in regula.
Poti sa te distrezi putin.
Isuse Christoase, John.
Trebuia sa fi stiut.
Uite asa.
Pot sa iau astea mai tarziu.
Trebuie sa le iei acum.
Pot sa-ti aduc ceva?
Sunt bine.
E in regula.
Asa ca... Am fost in oras sa organizez un targ de munca.
Ma voi reintoarce diseara.
Stii Bender... Chiar a vrut sa treaca pe aici...
ceva de genul sa te vada pe tine... Stii, a te saluta...
Presupun ca va fi deasemenea.
Dar in sfarsit, ma opresc.
Incerc sa retin semnul pe ipoteze.
Mi-am dat seama ca daca-l orbesc de lumina,
ei vor trebui sa-l reintegreze.
In primul rand, e dificil cu medicamentatia...
pentru ca e greu sa vezi solutia.
Stii, John. Ar trebui sa o iei mai usor.
Mai sunt si alte lucruri...in afara de munca.
Ce sunt ei?
Ce gandesti despre asta?
Ce fac oamenii?
Robie, John.
Activitatile sunt normale.
Asta inseamna.
Poti incerca sa traiesti intr-o casa.
Stii, poti incerca sa vorbseti cu oamenii.
Poti incerca sa duci afara gunoiul.
Cu cine... cu cine vorbesti?
Cu gunoierul.
Gunoierul n-a venit seara.
Presupun ca-s pe aici.
Ma scuzi.
Este asta medicamentul?
Mama va tine copilul inca putin la noapte.
Voi sta vreo 3 ore peste program.
Ma duc sa ma culc.
Noapte buna.
Imi pare bine sa te vad, John.
A trecut un timp.
Patcher?
Da, d-le.
Nu esti real.
Bineinteles ca sunt.
Nu fi ridicol.
Si nu cred ca voi pleca, John.
E timpul sa te intorci la munca.
Bomba este in pozitia ei finala.
Aici in U.S.
Cunoscandu-ti pozitia, vei pastra un profil mai jos,
L-am adus in munti la tine.
Stiam locatia bombei,undeva pe tarmul estic.
Dar n-am fost in stare sa punem punctul in pozitia exacta.
Codurile lor devin din ce in ce mai complexe.
Uita-te la asta, John.
Ce? Ce?
Dr Rosen spunea...
Sa trecem la realitatea definita. Rahat psihologic!
Uita-te la mine, John.
John, uita-te la mine.
Arat ca o imagine?
Wheeler n-are nici o inregistrare cu tine.
Crezi ca ne-am inregistrat personalul?
John, imi pare rau ca trebuie sa treci prin toate astea.
Am trecut prin multe necazuri sa te iau inapoi.
Iti pot reda statutul in Wheeler.
Ii pot lasa pe oameni sa stie ce-ai facut.
Dar am nevoie de tine, soldat.
Mi-a atat de frica sa nu fii ireal.
Asculta, nu mai vin.
Tocmai voi spala lenjeria, bine?
Ii voi face baie.
E in regula.
Ok.
John?
Asta va uda copilul.
Of Doamne...
Charles a fost aici. A spus ca e in regula.
Nu-i nimeni aici.
Charles se uita...
Nu-i nimeni aici.
A fost injectat cu insulina...
Pot sa-l vad pentru ca e eliberat din suvoiul meu de sange...
Si sugerez rezolvarea.
Nu-ti pot spune pentru ca totul este sub protectie.
Alicia...
Nu...
Buna ziua, biroul Dr-ului Rosen, va rog.
Trebuie s-o opresti, John.
N-o amesteca in asta.
Despre ce vorbesti?
Nu-i vina ei.
John.
Din nou compromisurile tale...
Nu vei.
Intoarce-te la spital.
John, raspunde-mi!
Nu poti multumi oamenii, sau vei muri.
Alicia, te rog lasa telefonul jos.
Nu pot lasa sa se intample asta.
Da, alo, am nevoie de Dr Rosen.
Este?
Imi pare rau trebuiesa fac asta.
Nu!...
Alicia, stii ca trebuie sa fac asta.
Pleaca de langa mine...
Ea este un risc prea mare.
Pleaca.
N-am vrut sa te ranesc.
Termina cu ea.
Stie prea multe acum.
Unchiule John.
Ai grija de patetica ta piesa de cacat,
sau am eu grija de tine.
John.
John, te rog. Fa ce-ti spune.
Misca-te soldat. Acum.
Unchiule John.
John, te rog.
Acum!
Charles o priveste.
Cu Alicia.
lnteleg.
Nu imbatraneste niciodata.
Marcee nu poate fi real.
Nu imbatraneste niciodata.
Ii vezi acum?
Da.
De ce ai intrerupt medicamentul?
Pentru ca nu-mi puteam face treaba.
Nu puteam sa ma descurc cu copilul.
Nu puteam...Nu puteam sa-i raspund sotiei mele...
Cred ca-i mai bine decat nebunia.
Va fi nevoie sa incepem cu o cantitate mai mare de insulina.
si medicamentele mele...
Nu.
Trebuie sa fie si o alta cale.
Sa ajungi la el e generativ.
Intr-o zi poate sa fie un simptom liber.
Dar intre timp esti din ce in ce mai rau.
E o problema. Asa e.
E o problema fara solutie.
Si asta fac. Rezolv probleme.
Nu e matematica.
Nu poti sa vii cu o formula
care sa schimbe modul in care experimentezi lumea.
Tot ce trebuie sa fac e sa-mi planific mintea.
Nici o teorie, nici o dovada nu e cale de iesire din asta.
De ce nu?
Pentru ca mintea ta este problema in primul rand.
Pot sa fac asta.
Pot s-o fac sa mearga.
Tot ce am nevoie e timp.
Este copilul?
Copilul e inca la mama, John.
Fara tratament, John.
Patetica cale, ai luat. In intregime.
Esti aproape gata.
Rosen asteapta afara.
Nu ma pot reintoarce la spital.
Nu voi mai veni acasa.
Are niste invoieli scrise de semnat.
Sau poate nu le vei semna.
Poate ne dai totusi niste timp.
Voi incerca sa repar asta.
Orice vei face..
Rosen are dreptate intr-un singur lucru.
N-ar trebui sa fi aici.
Nu sunt in siguranta nicaieri.
M-ai lovi, John?
Nu stiu.
Poate ar trebui sa-l las pe Dr Rosen sa incerce sa determine.
Rosen a spus ca n-ai incercat sa ma ucizi sau altceva.
Vei stii ce-i real.
Asta...
Asta e adevarat.
Fa-ma partener ca sa ma trezesc din vis.
Poate nu esti tu.
Poate esti aici.
Am nevoie sa cred ca ceva extraordinar este posibil.
Vino.
Buna, Martin.
Isuse.
Nu o am pe aia, textul meu complex,
ci ala, forma diferita.
Am auzit ce s-a intamplat.
Am vrut sa scriu.
Am incercat sa te sun de cand ai plecat...
Asta este vechiul birou al lui Helinger.
Da...
I l-am furat.
Pare ca ai castigat pana la urma, Martin.
Ei se inseala, John.
Nimeni nu castiga.
Te rog. Ia loc.
Imi pare atat de bine sa te vad.
Ce te aduce inapoi la Princeton?
John... John, imi pare rau.
Dar trebuie sa-i spui.
Spune-i ca esti un geniu, John.
Spune-i ca munca ta este critica, te rog.
Este vreo sansa sa ignori ceea ce deja am facut?
Bineinteles... Pentru ce sunt vechii prieteni?
Asta e ceea ce suntem, Martin? Prieteni?
John, bineinteles.
Bineinteles, intotdeauna am fost.
Alicia si cu mine credem...
Ca trebuie sa ma bag intr-o comunitate.
Ar fi bine.
Sunt cateva comunitati.
Locuri familiare, oameni obisnuiti.
Pot sa ma ajute sa ies...
din asta...din aceasta sigura deziluzie pe care o am.
Este mult de intrebat. Asa ca-s aici.
Cativa dintre oameni ar putea spune nu.
Dar ma intrebam daca pot sa stau pe aici.
Ai nevoie de un birou?
Nu...
Nu...Pot sa lucrez afara in biblioteca.
Tipul asta incearca sa bantuie prin biblioteca...
Dar n-are un laborator.
De ce oamenii nu-si pot citi gandurile?
Atunci innebuneste de tot.
Cacat...Cacat...
Nu esti real...
Asta esti, soldat?
Unul fara de folos. Omul grozav de pe aici.
Nu sunt soldat.
Te poti manaia singur.Toti.
Batrani, nefolositori, travestiti.
Nu exista nici o misiune.
Lumea prin care te plimbi
va arde ca o tigara.
Nu esti real.
Inca mai vorbesti, soldat.
Nu-i nici o misiune. Nu sunt soldat.
John...
Ei,e bine.
Am auzit ce s-a intamplat. Imi pare rau, John.
Nu sunt soldat.
John... Ei, Nash.
Te simti bine.
Ei, Nash.
Doamnelor si domnilor, marele John Nash!
John!
Ar fi trebuit sa le vezi fetele.
Toti se holbau la mine.
John...
Stii ca stresul te duce la halucinatii.
Stiu.
Dar nu stiu cum...
Charles a fost pe aici.
Uneori chiar imi e dor sa vorbesc cu el.
Poate ca Rosen are dreptate.
Poate ca trebuie sa ma gandesc sa ma intorc la spital.
Vino aici.
Poate incerci din nou maine.
John, nu ma poti lasa sa plec pentru totdeauna.
Charles, imi esti un prieten foarte bun.
Cel mai bun. Dar n-o sa-ti mai vorbesc niciodata.
Pur si simplu nu pot.
Acelasi lucru e valabil si pentru tine, iubito.
Adio.
Ce ar insemna daca as fi la cursul tau?
Este... este o onoare, Profesore Nash.
S-a intamplat ceva?
Asta ar putea sa fie primul meu curs.
Buna dimineata, tinerilor.
N-o sa mearga, John.
Doar te amagesti singur.
E patetic.
Devii patetic.
Mi-e rusine de tine.
Vii? Vei intarzia.
Tata, mi-ai luat cartea.
Ce?
Mi-ai luat cartea.
Multumesc.
La revedere.
Ne vedem diseara.
Pa,iubito.
Doar rezolvi rima?
Ce crezi?
E un analog pentru extensiile noncomuniste.
Da,este.
E doar o parte din munca nu asa de importanta, asa ca...
Dar...Cred ca fac progrese.
Tu esti... Tu esti John Nash, da?
Toby Collard.
Buna ziua.
Va studiez dosarul.
Cel pe care l-ati scris aici la Princeton.
Ca sa vin cu ceva total original, cum ati facut d-voastra!
Stii, eram tanar.
Am dezvoltat teoria.
Cred ca pot demonstra limitele care acopera spatiul.
Totul... Totul este in legatura.
Totul face parte din acelasi subiect.
Cand ai mancat ultima oara?
Poftim?
Stii, mancare.
Sotia mea, adora maioneza.
Multumesc.
Continua.
Factorul se divide in doua categorii.
Alicia.
Ma gandeam ca nu sunt profesor.
O clasa cu 50 de studenti poate fi un lucru greu pentru oricine.
John, in afara de asta esti un profesor deplorabil.
Sunt un iz tacut, Martin.
Speram ca exista ceva cu care pot contribui.
dar...
Stii tu, au plecat?
Nu, n-au plecat.
Poate n-or sa plece niciodata.
Dar m-am obisnuit sa-i ignor.
Cred ca ar fi foarte amabili daca ar renunta la mine.
Crezi ca asta le place.
Toate visurile si cosmarurile noastre, Martin?
Trebuie sa-i tot hranesti ca sa ramna in viata?
John, te bantuiesc...
Pot trece. Nimeni n-a fost bantuit dincolo.
Bine,la revedere.
John, voi vorbi cu unitatea.
Poate la primavara.
Ei, Nash.
Ti-e...frica?
Timorat, modificat,impietrit, de tine.
Multumesc, profesore.
La revedere.
O zi buna.
La revedere.
Ne mai vedem.
Profesor Nash.
Il vezi?
Da.
Esti sigura?
Cine-i?
Bine.
Iarta-ma. Sunt intotdeauna suspicios cand e vorba de oameni batrani.
Ne vedem saptamana viitoare, profesore.
Ne vedem saptamana viitoare.
Acum stiu ca esti real asa ca...
Cine esti si ce pot sa fac pentru tine?
Profesore, ma numesc Thomas King.
Si sunt aici sa-ti spun
ca ai fost nominalizat pentru premiul Nobel.
Uita-te la mine. Sunt doar o mica naluca.
In ultimii ani, cuvantul tau
a devenit temelia economiei moderne.
Dintr-o data toata lumea o place.
Dar munca mea in alte proiecte?
Matematica?
Aplicatia in afacerea cu F.C.C.-ul
a fost abandonata impreuna cu toate cazurile de incredere...
Cazuri de incredere?
Da.
Niciodata nu m-am bazat pe asta.
Am lasat locul modestiei inaintea stupiditatii.
Nu.
Niciodata nu m-am gandit la asta.
Sa luam un ceai?
Nu merg acolo.
De obicei imi mananc pachetul in biblioteca.
Vino, John. Hai sa bem ceai.
E o zi mare.
De cele mai multe ori servesc ceaiul aici.
Au niste ceai nordic indian,
si imi place savoarea...
N-am mai fost in camera asta de ceva ani...
Lucrurile s-au cam schimbat pe aici.
Am un fiu de varsta aluia. Harvard.
Credeam ca cei care sunt nominalizati pentru Premiul Nobel sunt secreti.
Credeam ca nu vei afla daca ai castigat sau pierdut.
Asta in cazul general dar in aceste circumstante.
Premiul este doar substantial.
Ei cer o finantare particulara cum ar fi..
imaginea premiului Nobel...
Inteleg. Ai venit sa vezi daca-s nebun.
Sa aflu daca pot scoate tot ceea ce-mi doresc de fapt.
Gol pusca ca un pui de gaina invartindu-se prin natura.
Ceva de genul asta, da.
Dar te jenez.
Da, este posibil.
Vezi...Sunt nebun.
Iau medicamente.
Inca mai vad lucruri care nu-s reale.
Doar am ales sa nu le iau in considerare.
Pot muri dupa nebunie.
Am ales sa nu, si sa ingaduiesc sigurul apetit,
cum ar fi apetitul meu spre stil.
Poate apetitul meu spre creatie, visare.
Profesore Nash.
Ne pare bine ca esti aici, John.
E o onoare, d-le.
Multumesc foarte mult.
Un privilegiu, profesore.
Profesore.
Multumesc.
Multumesc tuturor.
Nu m-am asteptat.
Multumesc.
Intotdeauna am crezut in numere.
In ecuatii si logica care conduce scopurile.
Dar dupa o viata de convingere,
Ma intreb ce e cu adevarat logic.
Cine decide motivele.
Musafirii mei le-au dus intr-o psihica, mentala.
Deziluzie si inapoi.
Si am facut cea mai importanta descoperire din toata cariera mea.
Cea mai importanta descoperire din viata mea.
Este doar o simpla si misterioasa chestiune de iubire.
Dar orice justificare logica poate fi gasita.
Si am gasit-o din cauza ta.
Tu esti motivul pentru care exist.
Tu esti toate motivele mele.
Multumesc.
Voi suna dupa masina, tata.
Esti pregatit sa pleci acum?
Oo da. Eu sunt.
Da, intr-adevar. Da, te rog.
Multumesc foarte mult.
Multumesc.
Ce-i asta?
Ce s-a intamplat?
Nu.
Nimic.
Nimic pana la urma.
Vino cu mine, domnisoara.