Judy ska klä ut sig till batong.
Hon är ju tjock. Jag skulle vara Askungen eller Peter Pan.
Han är pojke, Tingeling är flicka. Phillip kunde vara Peter Pan.
Han kunde klä ut sig till stubbe.
-Varför kan vi inte få gå en gång? -Vi får bara inte.
Genom vår tro är vi på ett högre plan.
-Bus eller godis? -Vi firar inte Halloween.
-Förlåt? -Vi tillhör Jehovas vittnen.
-Hej, Phillip Perry! -Hej, Billy Reeves!
-Hur visste du att det var jag? -Gå in nu. . .
Kom nu, så går vi till nästa hus. - Förlåt att vi störde.
-Har du glömt nåt, Larry? -Jag måste hämta jobb.
-När ska vi gå ut och ta en öl? -Ju förr desto bättre!
-Leder den till lufttrummorna nu? -Det gjorde den förr i tiden.
Har du fel sliter jag ut tungan på dig.
Småtjuv. . . !
Gubben hade rätt. . . !
Här kommer buset!
Vi måste ha varit skötsamma.
Jag gillar inte dig.
Så fort vi kommit ut, är det slut.
Tror du jag gillar dig?
Håll tyst.
Jag skulle vilja skjuta skallen av dig. . . !
God natt, Larry.
Den, då. . .? Gud, vad kräsen du är. Du hittar ingen Lincoln här.
Där är en Buick.
Jag vill inte ha en Buick, jag vill ha en Ford.
Fordar läcker olja. Bil som bil.
Ta Buicken, då.
Så fort vi har passerat gränsen är det precis vad jag gör.
Jag är trött på att sitta och vänta. Jag går och kollar lite. . .
. . .efter en Ford.
Gå och väck dina systrar.
Stekta ägg, tack.
Lite taskigt kryddat.
Ge mig ketchupen. . .nu, är du snäll.
Du har visst ingen karl i huset.
Vilken slagskämpe!
Nej men titta - du har en liten karl i huset. . . !
Jag blöder! Är du nöjd?!
Vad heter du?
Phillip.
Böj dig ner och ta upp pistolen åt mig.
-Ge mig den. -Håll mun!
Ta upp den och kom hit med den.
Sikta mot mig.
Sikta!
Säg: "Upp med händerna! "
Upp med händerna.
Perfekt.
Ta ner bössan.
Ta ner den. Ni skulle bara träffa pojken.
Låt den vara!
-Hör du illa?! -Lägg den på golvet.
Lägg ner den. Gör det!
-Käften! - Vi tar med henne. -Nej.
Hur kommer vi härifrån utan gisslan?! Varenda kotte är vaken!
Vi tar pojken.
Har ni aldrig hört talas om sovmorgon?!
Pressen har väntat en timme, Red.
Jag är kvar. Jag lyssnar bara.
Vad sa han. . .? Guvernören, Red.
Han påminde mig om att det är valår.
-Ni dricker väl inte före lunch? -Nej, det gör jag inte.
Den förra vi hade tycktes köra med vätskebantning.
-Den förra vadå? -Sekreteraren.
Då har ni tagit fel. Jag har sänts hit från Huntsville av guvernören.
Adler, vad är det här?
Det låter bekant. Jag tror de skickade nåt om det i morse.
-Vilka då? -Guvernören, Red.
Sally Gerber, kriminolog vid kriminalvårdsstyrelsen.
Tom Adler, Texas Rangers.
Förfarandet är relativt nytt. Min uppgift är att. . .
" . . .samarbeta med polisen i ärenden rörande interner. " Det står inget. . .
Det gäller villkorliga frigivningar såväl som rymningssituationer.
Vi kommer. - De börjar bli rastlösa. Det var din ide.
Meningen är att kännedom om beteendemönstret-
-ska hjälpa personen i fråga att bryta sitt invanda mönster.
Och även att i rymningssituationer därigenom underlätta gripandet.
-Jo, miss Gerber. . . -Sally. . .
Jo, Sally. . . Det här är ingen rym- ningssituation, utan människojakt.
-Det kan inga diskussioner lösa. -Och vad kan göra det?
Att ha en fästings luktsinne, snabbtänkthet och massor av kaffe.
Vi har nästan inga kulor kvar. . .
Visst är han smart, Phillip.
Fan!
Inga fler frågor! Chefen har mycket att göra.
-Vad tycks? -Fin. . .
Vi är väldigt stolta över den. Den ska vara med i paraden i Dallas.
-President Kennedy kommer. -Jag har hört det.
Senaste teknologin. Extra kraftig motor.
Full köksutrustning, sovplatser, gott om plats för vapenställ.
-T.o.m. direktlinje till guvernören. -Den är mycket fin.
När den kommer tillbaka står den till ditt förfogande.
Den passar utmärkt till mycket - ett rullande högkvarter.
Vi tar den.
Inga bilder! - Det går inte. Guvernören måste ha den i morgon.
Han gav det här högsta prioritet. - Vad heter du?
-Dick Suttle, chaufför. -Inte nu längre. - Bradley.
-Han får inte lämna fordonet, Red! -Vet du hur alla finesser fungerar?
-Ja, sir. -Då kan du ta plats.
Det här är Bobby Lee. Specialagent, FBl.
De vill att han ska följa med.
Vad ska jag säga till guvernören?
Säg att miss Gerber, en av hans anställda, gav mig sitt tillstånd.
Ska du följa med eller inte?
Inte en repa, Suttle! Varken på bilen eller vagnen! Och ring mig!
Varför stannar vi?
-Du sa att du hade en kusin här. -Och?
Ring och fråga om vi kan bo där tills det lugnar ner sig.
Varför tog han nycklarna?
Så jag inte åker ifrån honom.
Skulle du göra det?
Ja, då. . . !
Han måste ha flyttat.
Jag hade ändå inte hört nåt, som örat blöder.
-Om du försöker nåt sånt igen. . . -Va?
-Du höll precis på att hota mig.
Det är inget hot, det är sant.
Ta ratten.
Om två sekunder krossar jag näsan på dig. Det är ett hot.
Och det är sant.
Jag ska döda dig.
Det var ett hot. Förstår du skillnaden?
Hör på, Phillip. . . Jag ska gå in och köpa cigaretter.
-Köp öl. -Håll den här.
-Sikta mellan ögonen på honom. -Vad fan. . .?!
Om han så mycket som rör sig, trycker du av. Sätt fingret där.
Du är helt jävla galen.
Det är sant. Du börjar ju haja.
Goddag. Var har ni läsken?
De varma står där och de kalla i kylen.
Har du nånsin avfyrat ett vapen?
-Du drattar på ändan direkt. -Var tyst.
Du har aldrig gjort det.
Du bor ju med tre fruntimmer, ingen farsa. . .
Du blir säkert bög.
Jag tänker luta mig framåt riktigt långsamt. . .
. . .så vi kan prata.
Så, ja. . . Nu kan vi ta ett snack karlar emellan.
För du är väl en karl?
-Var det bra så? -En limpa Lucky Strike också.
Vilka gulliga kalsonger du har.
Har mamma sytt in ditt namn i dem? lnitialerna, kanske.
Få se vad du har där nere.
Lite ynklig, va.
Handen är snabbare än ögat.
Satans skit. . . ! Jävla fasoner, inga patroner.
Kom närmare.
Är det 38:or. . .? Då tar jag en kartong.
Jag förlåter dig.
Kom fram nu. Jag hittar dig ändå.
Du bör nog hoppas att jag inte hittar dig.
Vad tänker du göra - slå mig med den?
Vi är ju vänner.
Har ni telefon?
Nej.
Ligg ner på golvet tills vi har åkt.
Kommer du?
Hoppa in.
Jag har ett spår. En affär utanför Ben Hur, ca 80 km härifrån.
Flytta vägspärren på 288:an 80 km norrut.
-Kan de ha hunnit så långt? -Inte vet jag, men inte de heller.
De njuter av friheten. Det är en söndagsutflykt för dem.
Söndagsutflykt - det har jag aldrig hört dig kalla det förr.
Är det nåt som bekymrar dig?
Det kanske är lite tidigt, men. . .
Har ni tänkt ut andra vägspärrar när de skiljs åt?
-Vad får dig att tro de gör det? -Ut med språket. . . !
Omständigheterna har tvingat ihop dem. Det blir nog inte långvarigt.
Haynes och Pugh är varandras motsatser.
Haynes är en kallblodig brottsling. Väpnat rån, handgripligt våld.
Pugh har dömts för dråp och allt annat man kan tänka sig.
-De går snart åt varsitt håll. -Och gisslan?
-Ska de singla slant om dem? -Det har hänt förr.
Det dilemmat tar de itu med snart, därför måste vi göra det nu.
Vi har inget dilemma, inte de heller.
De gör sig av med en och behåller en, om de inte redan gjort det.
Flytta vägspärren på 288:an norrut, ca 80 km.
-Vi måste talas vid, Garnett. -Kalla mig Red.
Red. . .
-Varför ska ni tvunget genera mig? -Jag ska bara tvunget göra en sak.
När du lär känna mig märker du att man kommer långt med humor.
Det är inget fel med min humor, men jag vägrar vara er skottavla-
-så ni kan spela hjälte för byfånar som anser er vara Sherlock Holmes.
Fan. . . ! Satan. . . !
Det här påstås hålla en ung, men jag undrar om det är värt det.
-Är det mitt svar? -Är det här ditt första fall?
Jag trodde väl det. Vad hade du väntat dig?
Tror ni jag är nån korkad tjej som hamnat i killarnas omklädningsrum?
Då har ni fel.
Jag råkar faktiskt vara en av de två intelligentaste i det här fiaskot.
Jag frågade vad du hade väntat dig.
Jag hade väntat mig att få göra det jobb guvernören tilldelat mig.
Jag gillar guvernören. Vi jagar vaktel minst en gång om året.
Men han vet att det är jag som har befälet här. Förstått?
Ja då, och det är anarki-
-och det är dynga, för att använda ett cowboyuttryck.
Jag ska tala om för fröken vad dynga är.
Ansvar - det är han som har det som får sömnproblem och magsår.
Om det slutar våldsamt mister gu- vernören några röster, medan jag. . .
Så här säger vi. . . Om du tycker att jag gör fel, säg då ifrån.
Jag kanske inte håller med men jag ska lyssna.
Vad det gäller sårade känslor så bjuder jag på drinkarna efteråt-
-men nu har jag annat att tänka på. Låter det bra?
-Bra. . . Vem är den andra? -Andra?
Vem är den andra som är så intelligent?
Haynes. Vi testade honom i fängelset.
-Tänker du skjuta mig? -Nej, för fan. Vi är ju vänner.
Om jag skulle välja en kumpan, skulle jag välja dig alla gånger.
Har det bekräftats?
Pojken är enda gisslan. Vi hittade den här alldeles nyss.
Då vet vi vem som bestämmer.
Har du åkt i en tidsmaskin förut?
-Visst har du det. Vad är det här? -En bil.
Du har fått det om bakfoten. Det här är 1 900-talets tidsmaskin.
Jag är kapten och du är navigatör.
Där ute ligger framtiden. Och där borta ligger det förflutna.
Om livet går för långsamt och du vill kasta dig in i framtiden-
-så trampar du bara på gasen, här.
Och vill du sakta ner henne, så trampar du bara på bromsen-
-och då saktar hon in.
Det här är nuet, Phillip. Njut medan det varar.
Vi åker tidsmaskin genom Texas.
Vi måste hitta en Ford. Min pappa körde alltid Ford.
Det är ett snabbtelefonsystem. Med det kontaktar man vagnen.
Hur funkar det?
Man trycker på knappen. Men om volymen är uppskruvad. . .
Bradley, för satan!
. . .spräcker man högtalarna.
Nu sitter han snart taskigt till. - Ursäkta.
Snopphumor - så unikt. . . ! Borde vi inte spärra av här?
Om världen vore perfekt skulle vi gå honom till mötes hand i hand.
Om världen vore perfekt skulle inte sånt här hända.
Våra mannar är på väg. Ska vi följa efter?
Nej, vi fortsätter. Förr eller senare dyker han upp.
Nu ska vi skaffa en ny bil. Har du lekt indianer och vita?
Ser du Forden?
Smyg dit som en indian och ta en titt, se om nycklarna sitter i.
Du behöver inte om du inte vill.
Men det vore bussigt, du är ju navigatör. . .
Kolla om det finns radio.
Nycklar och radio. Jag kollade.
-Bra jobbat. -Kan vi stanna på bensinmacken?
-Varför det? -Det lilla.
Vi är ute i naturen. Pinka vid trädet.
Det är min bil!
Starta, för helvete!
In i bilen!
Hoppa in!
Hoppa!
-Hur många läsk drack du?! -Fyra.
Ska polisen skjuta honom om de får chansen?
Nej.
Jag vill inte att nån halvtaskig hjälte ska vifta med hagelbössan.
-Vi måste. Han har ju pojken. -Du tror väl att han ska ge upp.
-Kanske, kanske inte. -Snacka om att gardera sig.
Han har det mycket bättre nu.
Det tredje ögat Pugh hade på väg till bårhuset sa nåt annat.
Varför inte knäppa honom?
Begåvat. . . !
Vägspärren har fått bilnumret. Ska vi åka till gården ändå?
Ja, jag har en föraning.
Jag har aldrig träffat en brunögd Phillip. Vem är du döpt efter?
Pappa.
-Kommer du och farsan överens? -Ja, sir.
Bollar ni och leker och så?
-Nej. -Varför inte det?
-Han är inte riktigt hemma. -Antingen är han det eller inte.
När träffade du honom senast?
Vi har mycket gemensamt.
Vi är båda snygga som fan. Vi gillar båda RC Cola. . .
. . .och vi har värdelösa farsor.
Mamma säger att han kommer till- baka, antagligen när jag fyllt tio.
Hon ljuger, så är det bara. Han kommer aldrig tillbaka.
Såna som vi måste vara ensamma.
Söka efter sanningen och sånt. . .
-Ansvarar du för motorns skötsel? -Ja, det är mitt heltidsjobb.
Har du märkt att den slirar när du lägger in tvåan?
Jag tror nån har slirat för mycket på kopplingen.
Det tycker jag du ska skriva upp.
Här låg inga lik, tack och lov.
Har du nycklarna. . .?
Se om du hittar en kofot.
Du kanske vill vänta där inne.
Vår byråkrat. . .
Skönt att veta att pojken är i goda händer.
Galghumor, Sally. Utan den skulle ingen få behålla lunchen.
Vill du ha lite vatten?
TEXAS VÄNLIGASTE AFFÄR
Känner du dig manad att skaffa nya brallor?
Först måste vi hitta på några alias. Falska identiteter.
Sånt vi kallar varann när vi är ute bland folk.
Hitta på nåt. Vilket namn du vill.
-Vilket namn jag vill? -Vad som helst.
Välkomna till den vänliga butiken! Lille herrn behöver visst byxor.
Skor och kalsonger också. Han talar om vilken storlek.
Följ med damen, Buzz.
Vilket gulligt namn - som ett bi!
Titta, ett snällt spöke. . . ! Säg "bu" !
Inte vidare läskigt, men du kan ju träna ett år om pappa köper den.
-Vad klädde du ut dig till i år? -Bov.
Jävlar. . . ! - Pete. Det är Terrance. Jag har hittat den.
-Vad tycks? -Jättesnygga.
Var det allt min herre ville ha?
Jag har aldrig sett folk flina så. . . !
Willitz har en månatlig tävling. Den som varit vänligast får 20 dollar.
Jag är klar. Och du?
Klar. Nu håller vi honom kvar tills de andra kommer.
Jakten fortsärtter på Butch Haynes som rymt från Huntsville-färngelset.
Han ärr 185 cm lång, värger 84 kg, anses vara bevärpnad och farlig.
Här är kläderna!
Buzz vill ha en halloweendräkt till nästa år. Det är halva priset.
...sex kilometer söder om Desdemona.
Polisen ärr Haynes på spåren. Han har tagit en åttaåring gisslan.
Man har dessutom hittat den mördade...
Det får bli nästa gång. Vänta i bilen.
Ni är den vänligaste expedit jag nånsin träffat.
Tack för att ni handlade här!
Stick!
Jag anade att nåt var skumt!
Han lämnade pojken!
Han har stulit spökdräkten!
Buzz, din lilla skit, det är olagligt att snatta!
Du bestämmer själv!
Du kommer inte undan!
Ni var inte vänlig.
Ta av de där och sätt på dig jeansen.
-Vad är det där? -En spökdräkt.
Från affären. . .? Knyckte du den?
Ta på den, då.
Är du inte arg?
Det är olagligt att stjäla. . . !
Men om man verkligen vill ha nåt och inte har råd. . .
. . .får man alltid låna saker. Det är undantaget som bekräftar regeln.
-Vad är det? -Ingenting.
Vill du inte klä av dig inför mig?
Är du rädd att jag ska se din snopp?
Den är. . .ynklig.
-Ynklig. . . -Vem har sagt det?
Får jag se.
Jag lovar att vara ärlig.
Nej, Phillip. Storleken är bra för din ålder.
Nu kommer de.
Haynes köpte tejp, rep och kläder till grabben.
Grabben kunde ha smitit men det gjorde han inte.
-Han var antagligen livrädd. -Och han stal en halloweendräkt.
-De jobbar ihop. . . ! -De är nog på väg mot Panhandle.
-Där finns det fler vägar än folk. -Hur kommer det sig?
De har aldrig råd att bygga färdigt. Känner nån till dem så är det Red.
Då så. . . Jag är Robert Haynes. Alla kallar mig Butch.
Jag är född i Amarillo men växte upp i New Orleans.
Vad håller hon på med?
Jag dödade en man när jag var åtta.
Hurdå?
Jag sköt honom med en 38:a. Det låg alltid en i danslokalen.
Egentligen var det ett horhus och där bodde vi.
Vad gjorde myndigheterna?
Offret var efterlyst så allt sopades under mattan på cajunvis.
Hamnade han inte i ungdomsfängelse?
I skolan. Jag låg tre år efter men jag hann ikapp.
-Då går väl allt rätt bra. -Ja, ett tag.
-När jag är tolv dör mamma. -Vad hände?
Lyla Jane Haynes hängde sig på horhusets toalett.
Obduktionen fastslog syfilis i sista stadiet.
-Var är din far? -Ingen vet. Stack när jag var sex.
Han var småförbrytare. Dök upp igen när mamma hade dött.
Han var villkorligt frigiven och tog oss till Amarillo.
-Året efteråt råkar jag illa ut igen. -Ännu ett mord?
Jag såg en Ford jag inte kunde motstå och tog en tur.
-Det var väl inget allvarligt. -Precis vad jag tyckte. . .
. . .men domaren gav mig fyra år på Gatesville, hårdaste stället i Texas.
Där blev fanskapet kriminellt. Sånt har vi sett förr.
Tala om vart du är på väg, Butch, så slipper vi jaga dig.
Du hänger inte med. Vart jag ska är inte alls lika viktigt som varför.
Fan, de jagar mig ju. . . ! Det spelar ingen roll vart jag åker.
Det var en rolig lek men Butch har ingen aning om vart han är på väg.
Håll pekfingret längs vägen på kartan.
Du har tre linjer på fingret, mellan varje är det en tum.
Hur många tum är det till Childress?
En. . .två. . . Sex.
Du är en sjuhelvetes navigatör, bra mycket smartare än Terry.
Men det är ju inte särskilt svårt.
Titta!
-Vad är det? -Det är en silverval, kan man säga.
Och det finns folk inuti, precis som Jona i bibeln.
Tuta så kanske de tutar tillbaka.
-Vad tycker du? -Tuta tillbaka.
Stal pojken en halloweendräkt?
-Vilken? -Det snälla spöket Kasper.
Det var de. De körde förbi.
-Vänd om. -Vänd om!
Man ska inte köra i mer än 1 00 med så tungt släp!
-De närmar sig snabbt. -Lägg dig ner i baksätet.
-Varför det? -Inte vet jag. . . För jag säger det.
Du överbelastar motorn!
Vid sväng!
-Vad gör du?! -Förföljer rymlingen, idiot!
Nu blir Red sur.
De vill veta om pojken såg ut att må bra.
-Han skrattade och vinkade. -Berätta inte det. . . !
-Pojken såg ut att må bra. -Skönt. . . !
Han klarar sig, mrs Perry. Det här är över innan ni vet ordet av-
-och sen är ni hemma med er son. Det lovar jag.
Jag har själv begärt att en hög- teknologisk husvagn ska användas.
Det är en fantastiskt futuristisk polisiär utrustning.
Den här vägen påbörjades för tjugo år sen, den är fortfarande inte klar.
Vi har ett beslut att fatta.
Det hänger på dig. Vi kan vända om eller ta oss fram till fots.
Vart ska vi?
Alaska, Phillip. . . Den sista orörda vildmarken.
-Det är fint. -Vackert. . . !
-Har du varit där? -Nej.
Jag har bara det här vykortet.
Men nu har vi ett annat dilemma. Känner du för att knalla?
-Hur långt då? -Det kan inte vara mer än. . .
. . .240 mil.
Kolla provianten.
-Vad har vi? -En läsk, tuggummi, en halv kaka.
Det räcker åt en i bästa fall.
Guvernören vill absolut ha tillbaka den i morgon!
Säg åt honom att hämta den.
-Vart är vi på väg? -Vi ska gå på halloweenbesök.
-Vad är det nu, då? -Vi får inte gå på halloweenbesök.
Vi får inte för mamma.
-Varför inte det? -Det är mot vår religion.
-Vad är det för dumheter? -Jehovas vittnen.
Nu frågar jag dig - varken mamma eller Jehova. Vill du göra det?
Du behöver bara knacka på-
-och när de öppnar säger du: "Bus eller godis?"
Vänta tills de kommer ut.
-Nu. -Bus eller godis?
Du var mig det sötaste spöke jag sett!
-Säg det en gång till. -Bus eller godis?
Halloween var ju i går så du får nog busa.
Och jag som hade gjort en massa karamellpopcorn.
Vänta här.
Perfekt.
-Vad säger man? -Tack.
Underskatta aldrig enkelt folks vänlighet.
Fick vi inget kött? Burkskinka?
-Wienerkorv eller nåt sånt? -Nej.
-Du kan väl göra senapsmackor? -Ja.
Sätt igång.
Bre med det.
Den är min.
Jag kommer snart.
Snåla inte med senapen.
-Ta ungarna. Spring! -Strunta i bilen, Bob!
Den har bara gått 1 60 mil!
Trampa på bromsen!
-Dåliga bromsar. -Det var nära ögat.
-Bob Fielder. -Edgar Poe.
Jag blev vettskrämd. Jag har bara haft den några månader.
En riktig skönhet.
Det vore hemskt snällt om du kunde skjutsa oss.
Vi bor åtta kilometer härifrån. Jag kan hämta bilen när. . .
Trampa ner bromspedalen!
Snyggt! Jag visste du skulle greja det!
Sitter du bra, Edgar? Ungarna kan sitta där i stället.
Det går så bra så, Bob.
-Får jag be om körkortet. -Vad har hänt?
Vi letar efter en fånge som rymt. Trevlig resa.
Vi kan få två bilar.
Säg åt dem att vänta. Det här är nog bästa stället att vara på.
Flytta de södra vägspärrarna norrut.
Vi kollar varje väg och gård mellan San Angelo och Sweetwater.
Var är mina vitaminer?
Patsy, din slarvmaja! Titta nu vad du gjort!
Vad är det med dig? Jag har ju sagt. . .
Jag har ju sagt att du inte får hoppa i baksätet! Har jag inte det?!
Pappas nya bil och allt! Sitt stilla nu!
Det gör inget, gumman. Pappa älskar dig ändå.
Nu luktar det inte nytt längre.
Vi kan gå av här.
Men jag vill be dig om en sista tjänst.
Det är bara ett lån. Jag lovar att du får tillbaka den.
Den är ny, så jag vore tacksam om du inte kör i mer än 70!
Det lovar jag, Bob.
-De ser skojiga ut. -Kanske det, men Bob gjorde rätt.
Tänk om han börjat bråka.
Då hade jag fått skjuta honom och hur skulle det då gå för dem?
Bob är en bra familjefar. Det är det bästa man kan vara.
Han slank förbi vid Aspermont i en bil.
Satan. . . ! Ring Amarillo och säg att de nog är på väg dit.
Jag hoppas de tar sig över gränsen så FBI får ta hand om det.
Jag har saker att göra hemma. Jag är hungrig. Har vi nån mat?
Jag ska se efter.
-Det finns T-benstekar. -De är åt guvernören. . .
-Och potatiskroketter. -Han blir inte glad.
Säger du det. . .? Jag gillar potatiskroketter. . .
Stört omöjligt att hitta cajunmusik.
Det där om att ni inte får fira Halloween - drev du med mig?
-Vad får ni inte göra mer? -Vi firar inte jul.
-Lägg av! -Har inte födelsedagsfester heller.
Då har du inte gått på tivoli heller.
-Sockervadd? -Det har jag sett en gång. Det är. . .
-. . .rött. -Nej, rosa.
Jag har aldrig ätit det.
-Berg- och dalbana? -Jag har sett bilder.
Det är din rättighet att äta socker- vadd och åka berg- och dalbana.
-Är det? -Ja, för fan.
Fortare, Butch! Fortare!
Ta för er.
-Du tycker du är smart, va? -Förlåt?
Du är inte smart men nog fan är du söt.
Jag tycker att man ska förena jobb med nöje. Gör inte du det?
Ta mig, till exempel. . . Jag älskar mitt jobb.
-Det gjorde Hitler också. -Du har verkligen en vass tunga. . . !
-Hur vill du ha din stek, Sally? -Blodig.
Då torkar jag av häcken på kräket så kan du slita ut ett stycke. . .
Jag vill nog ha den lite rosa.
Jag struntar i vem du jobbar åt, här har du bara en uppgift. . . !
Var det nåt mer?
Du är på mitt kontor. Ut!
Varsågod.
Tack, Herre, för din frikostiga natur och godhet.
Amen. Hugg in nu, Buzz.
Han äter som en rovfågel.
Är det bara dött kastar han sig över det.
-Är det du som är Dottie? -Eileen. Dottie är död.
Hennes son driver stället men han är aldrig här.
Aldrig?
Han går vid fyratiden. Det är inte mycket gäster efter lunch.
Vill du ha nåt så är jag här borta.
Ät upp maten.
-Käka upp min om du vill. -Nej, tack.
Väluppfostrad gosse. . . !
Jag försöker, men sen hans mamma dog. . .
Hon är inte död.
Gå ut på parkeringsplatsen och kasta sten eller nåt.
Är hon död eller inte?
Hans biologiska mor lever.
Adopterade bort honom till mig och min fru.
Min döda fru, alltså.
Hon är. . .var Phill. . .Buzz styvmamma.
Så hon är hans mamma. . . var hans mamma. Styvmamma.
Men hon är död.
Så sorgligt.
Nyfiken liten pojke.
Sätt dig i bilen.
-Är du arg på mig? -Nej.
Du kysste henne, va?
Bara nätt och jämnt.
Varför det?
Det är skönt.
Har du inte sett din mamma kyssa nån?
Du kysste hennes bak.
Det är svårt att förklara. . . .
Jag vet hur det måste ha sett ut.
-Inte vet jag hur det såg ut. -Älskar du henne?
-Vem då? -Tanten som stekte hamburgarna.
Ja, Phillip. Jag älskar henne.
Jag kysste ju hennes bak.
Har vi tur så är vi i Alaska om fyra fem dar.
Då hinner vi före vintern.
-Vad är det? -Jag vill åka hem.
-Varför stannade du inte i affären? -Därför.
-Vadå därför? -Därför att jag stal.
Jag hamnar i fängelse och i helvetet också.
Det är samma sak, Phillip. Samma sak. . .
Du får snart komma hem. Det lovar jag.
Jag kan köra.
Ja, det har du bevisat. Det finns massor du kan göra.
En väldig massa saker. Öppna handskfacket.
Kolla om Bob har nåt anteckningsblock.
-Pålitlige Bob. . . Kan du skriva? -Jag kan texta.
Det duger. . . Gör en lista på allt du velat göra men inte fått.
Som vadå?
Som. . .att äta sockervadd.
Inte vet jag, det är din lista.
Hur stavas "rymdraket"?
Jag tänker låta dem sova ett tag, några timmar i alla fall.
Vi tar polisbilarna och åker till Panhandle i morgon.
Väcker det några minnen?
Har ni uppgifter om mig också?
Det här är 60-talet, Red. Det finns uppgifter om alla.
Bara för att det finns nedskrivet behöver det inte vara sant.
Men ni var sheriff i Amarillo och Austin innan ni blev Texas Ranger.
Stämmer inte det?
I Haynes rättegångsprotokoll uppges ni som amicus curiae.
Vittnesmål från en utomstående i syfte att påverka domaren.
I vanliga fall skrivs det ner, men det fanns ingen kopia.
Inget svar. . .
Varför fick Haynes fyra år för en biltur. Varför inte villkorlig dom?
-Han hade ett hem och en far. -Vad säger uppgifterna om honom?
Han var en småtjuv som satt inne ett tag och skötte sig efter det.
Era uppgifter är felaktiga.
Tala om sanningen för mig.
Haynes farsa. . . Han var en yrkes- förbrytare som var svag för horor.
Han slog halvt ihjäl alla han träffade, satte på eller blev far till.
Om jag. . .
Om domaren skickat hem pojken hade han blivit en grov förbrytare.
Gatesville är inte så tokigt.
Jag känner till ungdomar som bättrat sig.
En blev till och med präst.
-Jag förstår inte. -Nej, just det. . .
I Texas är det kontakter och gentjänster som styr.
Det är så jag jobbar, så du fick ditt jobb.
Ni är sannerligen tuff.
Jag bjöd domaren på en T-benstek och sa åt honom att sy in pojken. . .
. . .att det var det enda rätta.
Domaren gick på min linje, hela vägen.
Jag ville inte skrämmas.
Jag jobbar på nätterna, det är svalare. . . Strejkar bilen?
Nej, jag och min son tänkte bara sova ett tag i ert fält.
Jag äger det inte. Jag jobbar bara åt mr Andrews.
-Var kommer ni ifrån? -Körde från Texarkana i går.
-Ingen liten bit. . . ! -Så sant som det är sagt.
Ni behöver inte sova i bilen när jag har en tom bäddsoffa. . .
-Nej, vi måste ändå starta tidigt. -Det är inget besvär.
Jag väcker er i gryningen, ser till att ni får frukost och kommer iväg.
Väckte han er? - Du fick ju inte göra det.
Ingen fara.
Jag är Lottie, Macks fru. Mitt barnbarn, Cleveland.
Jag heter Cleve och är sex.
Jag är åtta och heter Phill. . .
Buzz.
-Ska vi gå ner till bäcken sen? -Ja visst.
-God morgon. -God morgon. Har ni sovit gott?
Vill du ha?
Spring ut och hämta termosen. Hör du illa?
Pojken är dummare än en höna.
-Ska vi fortsätta på motorvägen? -Nej, kör upp mot Amarillo.
Hittar vi honom inte där får vi vinka av honom vid gränsen.
En gång till!
Var är pojkens mamma?
Henne lämnade vi hemma. . . En resa för oss grabbar.
Titta här, då. . . !
Vi fick den av mr Andrews när han köpte en nyare modell.
Det här kallar jag musik.
Vet ni när jag hörde den här sist?
Den är allt gammal. . . !
Mrs Andrews flicknamn var Bougeois. Hon är delvis kreolska.
Mr Andrews vill inte nån ska veta det. Det är väl därför vi fått dem.
-Får jag lov, Lottie? -Nej. . .
Följ bara mig.
Ni dansar bra, mr Poe!
Det borde jag. Jag växte upp i ett horhus med dans.
-Ni skämtar. -Nej, då.
Mamma dansade ur askan och in i elden med dem.
Upp och hoppa.
Ta en svängom.
Dansa, pojkar.
Haynes rymde tillsammans med en annan fånge, Terry James Pugh-
-som senare hittades död i Texas, skjuten i huvudet på närra håll.
Haynes har en pojke som gisslan...
Vi ska åka snart.
Jag dödar er allihop om ni gör nåt dumt.
Du ser ut som om du sett ett spöke.
Kom nu, Buzz. Vi måste ge oss av.
-Gör det en gång till. -Sätt dig hos mormor!
Gör som jag säger!
Varför ska du slå Cleve?
Är han inte tillräckligt snabb? Va?!
Han kanske blir lite upprymd så han inte hör vad du säger!
Du får det att vända sig i magen på mig!
-Sikta mot honom. -Jag vill inte.
Ska vi göra om det?
Visst vill du det. Sträck ner hän- derna, jag ska inte göra dig illa.
Han litar inte på dig längre.
Det måste man göra sig förtjänt av. - Sträck ner händerna nu.
Hämta repet i bilen.
Nu håller du om pojken och säger att du älskar honom.
Cleve, jag älskar dig.
Nej, du ska mena det. . . !
-Han vet att jag älskar honom. -Säg det!
Snälla ni. . . Jag har på känn vem ni är.
Jag vet att ni är. . .en god man.
Nej, det är jag inte. . .men jag är inte den värsta sorten heller.
Bara en annan sort.
Säg det, Mack.
Säg det!
Det kostar ingenting.
Jag älskar dig.
Herregud. . . Det var vackert.
Ner på knä.
Bak med händerna.
Du kan vänta i bilen eller se på. Du är stor nog att bestämma själv.
Blunda, Cleve.
Håll om pojken hårt, Lottie. Blunda, du med.
-Snälla ni. . . Det tjänar inget till. -Ni kan få allt vi har.
Fader vår, som är i himmelen. Helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike; ske din vilja, såsom i himmelen, så ock på jorden.
Mack, Cleve, be med mig.
Vårt dagliga bröd giv oss i dag-
-och förlåt oss våra synder, såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Inled oss icke i frestelse, utan fräls oss från ondo.
-Ty riket är ditt och makten. . . -. . .och härligheten, i evighet.
Tack. . .för gästfriheten.
Vad sjutton. . .
Det var jävligt modigt, Phillip!
Nu är du hjälte! Tidningarna lär skriva om hur du räddade dem.
Men jag tror nog inte att jag hade dödat dem.
Jag har bara dödat två personer i hela mitt liv.
En gjorde illa mamma. . . och en gjorde illa dig.
Ska vi inte prata igenom saken, göra upp män emellan?
Så kan vi ge oss av sen.
Du kan få köra. Då kan du stryka det från listan. Vad sägs?
Det är hans bil. Han går till fots.
Han har en pistol. En 38:a, tror Mack.
Alaska, vilt och okultiverat.
Människan mot naturen. Såna odds gillar jag.
Har jag berättat att min pappa bor där?
Det var han som skickade vykortet. Så här skriver han:
"Käre Robert. Att jag ger mig av har ingenting med dig att göra. "
"Alaska är mycket vackert, kallare än helvetet nästan hela tiden. "
"Någon dag kan du hälsa på mig"-
-"och då kan vi kanske lära känna varandra bättre. "
Kort och bra. . . Det är farsans stil.
Vi vilar ett tag.
Sen får du bestämma dig.
Låter det bra?
En stad som heter Happy i Swisher County.
Se till att de som kommer dit först tar det lugnt.
Guvernören skickar dit modern. Vill du ha henne där?
-Bra ide. -Ja, ta en helikopter.
En sak är säker. . . Nu tror jag på spöken.
Jag har aldrig blivit skjuten förut.
-Jag är ledsen. -Det vet jag att du är.
Ärligt talat. . . Om det måste hända så är jag glad att det var du. . .
. . .i stället för nån jag inte känner.
När allt kommer omkring. . . mår jag rätt bra.
Du måste springa.
Jag behöver en tidsmaskin med en stark radio för att åka dit jag ska.
Det är bara töntar som går.
-Han gör väl inte illa pojken? -Nej.
Tom Hendricks, FBl. Ni har visst en av våra män här.
-Området är omringat. -Tätt?
Vattentätt - som en grodfitta. . . ! - Ursäkta.
Ni talar säkert av egen erfarenhet.
-Var är de nånstans? -Vid dammen, bakom trädet.
Jag har placerat ut folk i en cirkel ca 1 00 meter bort.
Får jag ta hand om det här?
Vi kan väl göra det tillsammans.
Bradley, ge mig en megafon.
Jo, det var en sak till. . . Haynes är sårad.
-Pojken sköt honom i magen. -Ni skämtar.
Det här är Garnett, Texas Rangers. Jag vet att du är sårad.
Vi har 20-30 beväpnade män här. Du kan se att jag talar sanning.
Allt det för min skull? Jag är rörd, men ni får nog backa en bit.
-Jag är på väg till Mexiko! -Då är du på väg åt fel håll.
Jag ljuger, så klart.
Om du släpper pojken kan vi snacka om saken.
Tack för erbjudandet!
Men det vet ni att jag inte kan!
Men om ni åker härifrån kan jag släppa pojken vid gränsen.
Om ni inte gör det, skjuter jag honom i huvudet!
Jag menar allvar!
Titta inte på mig så där. Jag har ju inte ens nån pistol.
Vad gjorde du med den?
Slängde den i brunnen.
Smart.
Kommer de undan är vi tillbaka där vi började.
-Dödar han pojken avrättas han. -Han har ju redan dödat två.
Det vet vi inte.
Inte sjutton satt han hemma. Skulle Kasper ha dödat Pugh?
Sluta nu. - Som det ser ut lär det inte göra nån skillnad ändå.
-Vi måste få bort pojken först. -Var ska jag stå?
Här. Klarar du det?
Ja, det gör jag.
Drömmar blir verklighet.
-Där har du din rymdraket. -Tror du jag får åka i den?
I dag blir det av.
-Det är nog pojkens mamma. -Gå och hjälp henne.
Pojkens mamma är här.
-Vad är det? -Det är mamma.
Nu när du har en spökdräkt. . . får du gå på halloweenbesök då?
Jag har ju varit på ett.
Sätt på dig masken igen.
Vänd dig om och skräm dem.
Snälla ni, han är min ende son.
Ni kan få pengar. . .
Snälla! Jag vill bara ta med honom hem.
-Satans apparat. . . ! -Får jag se.
Är du beredd att åka hem?
Ja, sir.
Har ni nåt godis?
Godis! Halloweengodis! Popcorn!
Kanderade äpplen, tuggummi och sånt!
-Är ni hungriga? -Ge mig godis. . .
. . .så får ni ett spöke!
Har ni tuggummi eller godis? Langa hit det. Kvicka på.
Hon måste lova att han får fira Halloween varje år!
-Är du beredd? -Säg till så knäpper jag honom.
Ge mig listan, Phillip. Ge mig den.
En sak till! Hon måste lova att ta honom till nöjesfältet-
-så han kan åka berg- och dalbana och äta sockervadd, när han vill!
Jag vill åka hem. Hon är inte elak. Jag får göra sånt.
Ljug aldrig för en lögnare.
Jag vet precis hur det känns.
-Hon lovar! -Hon ska säga det!
Jag lovar!
-Kan vi lita på henne? -Hon är en väldigt bra mamma.
När du kommer hem ska du gömma de här.
Du är väl ingen ond människa?
Hör på nu. Jag vill att du. . .
Jag vill att du går ut väldigt långsamt med tassarna i luften.
Gå rakt fram till poliserna. . .
. . .och ropa: "Bus eller godis?"
-Vad ska du göra? -Nåt kommer jag nog på.
Adjö, Phillip. Det var en sjuhelvetes åktur.
Ge plats åt det snälla spöket Kasper!
Snällaste spöket jag känner.
Sätt på dig masken.
Upp med tassarna i luften.
Gå dit och gör som jag sa.
-Titta här. -Vad gör han?
Fortsätt framåt.
Fortsätt!
-Ropa på honom. -Spring! Spring, älskade Phillip!
-Han tar tillbaka gisslan. -Så är det inte.
Jag tyckte vi fick igenom riktigt bra villkor. Ville du ha nåt mer?
Vill de skjuta dig?
Var beredd.
Nu har jag sett allt.
-Vad håller han på med? -Ingen aning.
-Han tänker ge sig. -Glöm inte att han är beväpnad.
Då blev det inget med Alaska. . .
Det är en beväpnad mördare och oskyldig pojke. . . !
-Har du honom? -På kornet.
Håll kvar honom i siktet. . .men tryck inte av förrän jag säger till.
Vart ska ni gå?
Jag är obeväpnad. . . Släng ifrån dig vapnet.
Om jag hade en pistol. . .skulle jag vara på väg åt andra hållet.
Min partner gjorde sig av med beviset.
Känner jag er?
Nej, inte egentligen.
Jag vill prata med pojken.
Sen kan vi göra det vi ska.
Går det bra? Det tar bara en sekund.
Jag vill ge dig en sak.
-Om han gör något. . . -Vänta. . . !
Nån dag kanske du reser dit.
Vapnet!
Fan, Buzz. . . Skjuten två gånger på samma dag.
Ingen fara. Nu kan han inte göra nån illa.
Han är inte beväpnad.
-Vad var det där om? -Jag sa inte "till" .
Jag trodde också att han var beväpnad. Vi kunde ju inte veta.
Ni gjorde allt ni kunde. Det vet ni väl?
Jag vet ingenting.
Inte ett satans dugg.
Översärttning: Jennifer Warrender, FÖF
Bearbetning: [RaZe]
[SWEDISH]