Maria.
EFTERSØGT DØD ELLER LEVENDE
Kommissær Dreyfus.
Ja, min skat.
Jeg skulle lige til at ringe. Jeg er på vej.
Jeg har købt ost og beaujolais.
Min elskede. Kys børnene fra mig.
Et øjeblik.
Din kone er på den anden linje.
Sig, jeg er udenbys.
Ja, min elskede. Jeg er hos dig om 20 minutter.
Monsieur Dreyfus. En katastrofe.
Et skuddrama på Chateau de la Pierre Blanche.
Og hvad så?
- M Ballon. - Ballon, millionæren?
Det er en katastrofe.
Det er ikke skyderiet, der er en katastrofe.
Meldingen havde få detaljer, bare at en var skudt og så adressen.
Jeg indså lige nu, at det var Ballons hjem.
- Og? - Jeg har begået en frygtelig fejl.
Hvem satte du på sagen?
- Clouseau. - Åh, Gud.
- Politiinspektør Clouseau. - Godaften, sir.
- Hvad hedder du? - Henri LaFarge.
Skriv det ned.
- Er du butleren? - Overbutleren.
Streg "butler" ud og skriv "overbutler".
Det er M Ballon.
Det er mig en ære.
Undskyld. Jeg er politiinspektør Clouseau fra Sûreté.
Undskyld min påklædning. Jeg havde et lille uheld.
Vil du have en badekåbe?
Nej, slet ikke. Det er bare lidt fugt. Den er snart tør.
Du har anmeldt et skyderi.
Ikke jeg. Det gjorde Maurice.
Han vogter Maria.
Jeg var i lufthavnen. Jeg er lige ankommet.
Naturligvis. Det er ikke nødvendigt. Jeg har opklaret sagen på få sekunder.
Vil du gerne undersøge liget?
- Med fornøjelse. - Denne vej, sir.
Er du Maurice?
M Ballon sagde, at du vogtede nogen.
Denne pen er blevet affyret for nylig.
- Og du er? - Maria Gambrelli.
- Jeg er politiinspektør Clouseau. - Goddag.
Se, hvad du ellers kan finde. Hvad laver du?
- Jeg undersøger pistolen. - Det er min pistol-pen.
- Det ved jeg. - Få din egen pistol-pen.
Det er min egen personlige.
Se ikke efter herinde. Se udenfor.
- Hvad sagde du? - Ingenting, monsieur.
Udmærket, du kan gå.
Værsgo.
Du fandt liget.
En af dine venner?
- Har du en idé om, hvem morderen er? - Slet ikke.
- Hun myrdede ham. - Nej.
- Hun siger nej. - Hun lyver.
- Pas på, hvad du siger. - Jeg hørte fire skud.
Du hørte fire skud. Du så ikke fire...
Undskyld.
Du så ikke disse fire skud.
Du kunne ikke vide, hvem der affyrede de skud.
- Døren var låst indefra. - Hvad beviser det?
Da jeg brød ind, fandt jeg Miguel, og Maria med en pistol i hånden.
Den røg stadig.
Havde du pistolen i hånden?
- Røg den stadig? - Det vil jeg mene...
Jeg ved ikke, hvordan det gik for sig.
- Latterligt. - Det afgør jeg.
- Du tror da vel ikke... - Jeg tror alting.
Og jeg tror ingenting.
Jeg mistænker alle.
Og jeg mistænker ingen.
Jeg indsamler fakta, undersøger spor...
og før man ved af det, er sagen løst.
Der er mere i sagen end som så. Det er ganske tydeligt.
- Hvad var det, du sagde? - Ingenting, monsieur.
Udmærket. Du må gå.
Prøv ikke at forsvinde. Alle i dette hus er under mistanke.
- Fortæl mig, hvad der skete. - Han havde besvær med knapperne.
Knapperne på min kjole.
Det er sært, for der er ingen knapper på denne kjole.
Det er, fordi han havde besvær med dem. Han flåede kjolen af.
- Han angreb dig. - Slet ikke.
Jeg ville have hjulpet ham, men han kunne ikke vente.
Knapperne er sikkert over hele værelset.
Han var så fremfusende. En lidenskabelig spanier.
Flåede han din kjole af?
Pludselig åbnede nogen døren. Miguel sprang op, og...
Det er det sidste, jeg husker, indtil Maurice fandt mig med pistolen.
Der er noget her, jeg ikke helt forstår.
Hvad forstår du ikke?
Jeg forstår ikke helt, når du siger, at du ikke kan huske noget.
Jeg må have været bevidstløs.
Jeg har en bule.
Hvor? Lad mig se.
Jeg ved ikke, hvordan det skete, men det gør ondt.
Det er en skøn parfume.
- Det er badeolie. - Er det?
Jeg kan ikke gennemskue det. Nogen må have slået mig.
Du har fået en mild hjernerystelse med den bule.
- Du har creme på næsen. - Det er ingenting.
- Det er fra den tingest derovre. - Du er helt våd. Regner det?
Min dumme chauffør parkerede for tæt på springvandet.
Du burde tage dit tøj af. Du får lungebetændelse.
Sikkert, men den slags ting gør livet spændende.
Vi politifolk finder os i meget på vores arbejde,
som man ikke ville finde sig i privat.
Lad os tage en cigaret. Det dulmer nerverne
og lader os tænke klart.
- Det er en skøn parfume. - Det er badeolie.
Den er meget skøn.
- Tak. - Jeg kan stadig lugte den.
- Hvor var vi? - Min bule.
Som du fik, da nogen slog dig.
- Vi kan formode, du blev slået. - Hvordan skulle det ellers være sket?
Hos politiet formoder vi først, bagefter slår vi det fast.
Sådan arbejder vi. Hvis vi arbejder omvendt...
Du godeste, hvor er her indelukket.
- Din frakke. - Ja, det er min.
- Der er ild i den. - Hvad?
Der er ild i min frakke.
Du godeste, den brænder.
Han røg ud af vinduet.
Er du uskadt?
- Jeg har det fint, tak. - I så tilfælde kan du tage hjem.
- Tage hjem? - Du er fritaget.
Jeg tager over. Godaften, Clouseau.
Godaften, sir.
- Undskyld, sir. - Din idiot. Dit fjols.
Det var godt, jeg ikke reagerede i blinde. Jeg kunne have dræbt dig.
Dit fjols.
Du er nu taget af sagen.
Tilbage til byen.
- Hvornår får jeg rapporten? - I morgen tidlig.
Undskyld. M Ballon?
- Jeg er kommissær Dreyfus. - Hvor er politiinspektør Clouseau?
Jeg overtager ledelsen af efterforskningen.
Du og Mme Ballon bliver ikke ulejliget
og familien Ballon vil ikke lide under pressens sensationslyst.
Han var en sær fyr, men jeg kunne lide ham.
Jeg mener Clouseau.
Han er en mageløs mand.
Hos politiinspektør Clouseau.
Et øjeblik. Kommissær Dreyfus.
- Politiinspektør Clouseau. - Kom straks herover.
Du er tilbage på Gambrelli-sagen.
Maria Gambrelli. Tjenestepigen, der dræbte chaufføren.
Maria Gambrelli, tjenestepigen. Glimrende.
Jeg kommer straks. Tak.
Kato, jeg er tilbage på sagen.
Maria Gambrelli er smuk. Uskyldig.
Det var god træning. Du gør fremskridt.
Du bliver bedre hver dag.
Fakta, Hercule.
Intet er vigtigere end fakta. Uden dem
er en efterforskning ikke andet end en gætteleg.
Lyt til mig, og du vil lære noget.
Faktum i denne sag er...
chaufførens lig blev fundet i stuepigens soveværelse. Faktum.
Dødsårsag - fire kugler i brystet. Faktum.
Kuglerne blev affyret på nært hold fra en.25 kaliber Beretta. Faktum.
Maria Gambrelli blev fundet med mordvåbnet i hånden. Faktum.
Mordvåbnet var registreret i Miguel Ostos' navn
og blev opbevaret i handskerummet i Ballons Rolls-Royce.
Faktum.
Husstandens personale har bevidnet, at Miguel Ostos slog...
Pas på, dit fjols. Du knækkede min pegepind. Jeg har intet at pege med.
...har bevidnet, at Miguel Ostos slog Maria Gambrelli hyppigt.
Endelig er der vidneforklaringen fra M og Mme Ballon,
og ligeledes fra personalet, der har alle vandtætte alibier.
Hercule, hvad er den åbenlyse konklusion?
- Maria Gambrelli dræbte chaufføren. - Din idiot. Umuligt.
- Hun beskytter nogen. - Hvor ved du det fra?
- Instinkt. - Men faktum er...
- Du glemmer motivet. - Han slog hende.
- Han var spansk. - Han flåede hendes kjole af.
Vær ikke latterlig. Ville du dræbe nogen, der flåede din kjole af?
- Sikkert ikke. - Selvfølgelig ikke.
Jeg nærer ingen tvivl, Hercule.
Maria beskytter helt bestemt nogen.
Find ud af hvem, så har du morderen.
Jeg skal finde morderen, inden dagen er omme.
Maria Gambrelli vil fortælle mig, hvem han er.
- Hvad sagde du? - Ingenting.
Jaså. Udmærket. Du kan gå, Hercule.
Jeg forstår ikke.
Hvorfor satte du Clouseau på Gambrelli-sagen igen?
Det er et godt spørgsmål, der fortjener et svar.
Det, jeg nu vil fortælle dig, er strengt fortroligt.
I morges klokken seks modtog jeg et opkald fra en overordnet.
Jeg fik at vide, indflydelsesrige personer ville have Clouseau tilbage på sagen.
- Det måtte jeg rette mig efter. - Utroligt.
Hvis du kendte personens identitet, ville du se, hvor utroligt det er.
Men hvorfor?
Det er et andet spørgsmål, som jeg ikke kan svare på.
De bringer Gambrelli ind.
Sid ned, miss Gambrelli.
Hvor var...
Godmorgen, monsieur.
Godmorgen, miss Gambrelli.
- Har du sovet godt? - Nej.
- Vidunderligt. - Det er ikke nemt at sove i fængslet.
Er det ikke? Nej, selvfølgelig ikke.
Det må vi gøre noget ved.
Dumme kasse.
Først et par simple spørgsmål.
- Er det i orden, at jeg ryger? - Selvfølgelig.
- Tag en af mine. - Tak.
Det er meget venligt af dig.
- Ingen årsag. - Tillad mig.
Tak. Vend den om.
Det smager dårligt, når man gør sådan.
- Er du bekvem? - De burde have disse stole i fængslet.
- Deres møbler er elendige. - Man kunne lige så godt sidde på gulvet.
Det er på høje tid, nogen gjorde noget ved det.
Jeg vil faktisk gøre noget ved det nu.
Giv mig fængselsinspektøren.
Nogle gange må man gå udenom bureaukratiet og lige til sagen.
Fængsel er slemt nok uden ubekvemme møbler.
Fængselsinspektør, det er Clouseau.
Hvornår vil du gøre noget ved jeres rædsomme møbler?
Vi er ikke barbarer. Vi er ikke i Middelalderen.
Du leder en straffeanstalt, ikke et torturkammer.
Det fik ham til at tænke. Jeg foreslår, du overvejer sagen.
For at magte moderne kriminelle, må man benytte moderne metoder.
Man kan ikke have et nutidigt fængsel uden nutidige møbler.
Det er altså min mening.
I lige måde, fængselsinspektør.
Beskidte svin.
Du ligner slet ikke en politimand.
Dit dossier.
Jeg har altid vigtige dokumenter under lås og slå,
for man kan aldrig være sikker.
Her...
Undskyld.
Det var dumt.
Miss Gambrelli, dit dossier indeholder nogle interessante oplysninger.
Det lader til, at du kendte Miguel Ostos i ganske lang tid.
Var du forelsket i ham?
Er du forelsket i den samme mand, der voldtog dig?
Der gjorde hvad?
Vidneudsagn fra Georges Duval, gartner. Du beskrev Ostos som
"den skøre spanier, der voldtog mig på min fars mark".
Han voldtog mig ikke.
- Tvang han dig ikke? - Jeg faldt over en rod.
Jeg hev fat i Miguel, og så faldt vi begge to.
Jeg græd bagefter, men det var ikke, fordi jeg fortrød, hvad der skete.
- Det var noget, han sagde. - Han fornærmede dig.
Nej. Han tændte en cigaret og tog et langt sug, og...
Hvorfor ryger så mange mænd bagefter?
Ikke sært at tobaksfirmaer bliver rige.
Sådan har jeg aldrig anskuet det.
I går skulle være vores sidste aften. Det var slut.
- Forlod du ham? - Nej. Han forlod mig.
Stakkels Miguel. Han var i sit sære humør i går aftes.
Først plaprede han løs på spansk, så græd han.
Han brød sammen og græd.
- Det siger du ikke. - Jo.
Da jeg prøvede at trøste ham,
flåede han pludselig mit tøj af og bandede som en vanvittig.
Meget sært.
En ting, jeg ikke forstår...
Ostos forlod dig,
men så siger du, at han opførte sig som en jaloux galning.
Jeg tænkte, at han ville lide, hvis han forlod mig,
ved tanken om, at jeg var alene.
Jeg fortalte ham, at der var en anden.
Det var løgn. Det indrømmer jeg. Men det var venligt ment.
- Undskyld. - Det er ingenting.
- Dumme skrædder. - Smukt jakkesæt.
Ja, men bare rolig. Et par sting, så er det fint igen.
Skal jeg tilbage i fængsel?
Ja, desværre.
Opgiv ikke håbet.
- Hvad vil du? - Du bad mig komme.
Naturligvis gjorde jeg det.
Farvel.
Farvel, min ska... Miss Gambrelli.
Der er ingen tvivl om, at hun dækker over nogen.
Kan du få hende til at tilstå det?
Hvis jeg får tid nok, kan jeg sno hende om min lillefinger.
Vi har ikke tid. Vi må fange ham, inden han forlader landet.
- Du ved ikke, hvem han er. - Hun vil føre mig til ham.
Løslad hende.
Hvordan kan hun føre mig til ham i fængslet?
- Men kommissær Dreyfus... - Jeg tager ansvaret.
Løslad hende. Jeg arresterer gerningsmanden inden 24 timer.
Hjælp mig. Skynd dig lidt.
Nu har jeg Afrika på min hånd.
Flotte balloner.
Har du en tilladelse til at sælge de balloner?
Tilladelse?
- Godmorgen. - Godmorgen, Georges.
Er der noget, jeg kan gøre for dig?
Måske er der noget, jeg kan gøre for dig.
Hvad kunne du dog gøre for mig?
Husker du mordaftenen?
Er det et retorisk spørgsmål?
Sig frem, Georges. Hvad er det, du vil?
Jeg så dig klatre ned fra Marias værelse.
Du har skarpe øjne.
Og en stor mave. Det er svært at holde den fyldt med disse priser.
Skal vi diskutere økonomi, eller vil du komme til sagen?
Sagen er 100000 francs.
Du ved, til købmandsvarerne.
Så bliver mine øjne måske svage igen.
Vi må sandelig gøre noget ved din mave.
Sød hund.
Undskyld. Jeg kom lige forbi.
Min lille...
Du har klippet blomster.
Eller klippet noget. Der er blod over hele din saks.
Det er meget sært.
Fakta, Hercule.
Bag dem ligger sandheden i deduktiv efterforskning.
Lad os nu undersøge fakta.
Et - hun blev fundet med mordvåbnet i hånden.
To - mordvåbnet var overdænget med frisk blod.
Tre - hendes fingeraftryk var de eneste på mordvåbnet,
og fire - Ballons personale havde alle perfekte alibier.
Hercule, hvad siger alle disse fakta dig?
Maria dræbte gartneren Georges.
Idiot. Kun en nybegynder ville drage sådan en konklusion.
- Men faktum er... - Hør nu.
Den, der dræbte Miguel, dræbte Georges for at dække over den første forbrydelse.
Han vil give den stakkels tjenestepige skylden.
Hvem mistænker du?
Jeg mistænker alle.
Det er vel en mulighed.
Hvad mener du? Jeg er uomgængelighedens mand.
Jeg må få hende til at bryde sammen og indrømme, hun beskytter nogen
og tvinge hende til at røbe hans identitet.
Det er slut med katten efter musen.
Ikke flere snedige forhør.
For hendes egen og retfærdighedens skyld,
vil jeg ty til alle midler, undtagen grov tvang, for at få det ud af hende.
Ja, hun vil lide.
Men til slut vil hun være fri, og vi vil have vores morder.
Løslod du hende igen?
Skal vi afgøre det nu, eller skal jeg måske komme for sent til koncerten?
Vi kan ikke fyre hende. Hun har ikke givet os en grund.
Det vrimler med lig.
Hvad venter du på? Sidste akt af Hamlet?
Hvis du skal sammenligne det med en Shakespeare-tragedie,
er Macbeth vist mere passende.
Skat, min billardkugle.
Det var Mme Ballon.
Følg efter hende. Når du kender hendes bestemmelsessted, så ring.
- Godaften, M Ballon. - Godaften.
Der er et par spørgsmål, jeg gerne vil stille.
- Der er noget, jeg må have opklaret. - Spiller du billard?
Jeg har spillet lidt billard.
Det gør samtaler mere afslappede og fortrolige.
Tag en kø.
Den er vist fin.
- Det var sært. - Prøv en almindelig kø.
- Den kalder vi en bro. - En bro, ja.
Jeg foretrækker den gammeldags kø.
Det må du virkelig undskylde.
Det er i orden. Jeg har knækket nogle stykker.
Prøv den her. Det er den kø, jeg foretrækker.
Den er god til krumme skud.
Du havde nogle spørgsmål, inspektør.
Jeg ville gerne tale med din kone.
- Hun er ude. Du missede hende lige. - Tværtimod.
Hus missede mig i indkørslen på vej ud.
M Ballon, sagde du ikke,
at på mordaftenen
var du lige ankommet fra London med flyet klokken 23?
Hvorfor spørger du?
- Det var aflyst på grund af vejret. - Jeg ankom med et tidligere fly.
Så siger jeg lige ud, at det var dig, der myrdede Miguel Ostos.
Vær ikke latterlig.
Hvis du lige vil flytte...
Sådan. Krumme køer kan være vanskelige.
Træk.
Jeg kunne ikke fordrage Miguel.
Men jeg myrder ikke folk, fordi jeg ikke kan lide dem. Undskyld.
Jeg kan lige så godt fortælle det hele.
Den aften Miguel blev myrdet, havde jeg bedt ham hente mig i lufthavnen kl. 23.
Jeg ankom på det klokken 21.
Han skulle være på vej til lufthavnen, da jeg kom hjem.
Min kone var til middagsselskab.
Det ville give mig mindst en time alene i huset.
Til hvad?
Til Maria.
Hvad?
Overrasker det dig?
Så formoder jeg, M Ballon, at du kom hjem,
fandt Miguel sammen med Maria Gambrelli,
og dræbte ham i et jalousianfald.
Jeg indrømmer affæren, men at dræbe for hende?
- Ville du dræbe for hende? - Selvfølgelig... ikke.
Det er stadig din tur.
Undskyld, M Ballon.
Jeg har vist flænset dit billardbord.
Telefon til politiinspektør Clouseau.
Det er til mig.
Det er inspektør Clouseau.
Udmærket. Hvis du bliver der, så kommer jeg straks.
Jeg behøver en tjeneste.
Jeg skal møde min assistent men har ingen bil.
- Jeg beder Pierre køre dig. - Glimrende.
Så er vores spil vist slut. Vil du stille min kø på plads?
Få Pierre til at komme med bilen.
Bilen er klar, monsieur.
Du må meget undskylde, M Ballon.
Det skal du ikke tage dig af. Det ordner Maurice.
Slip min ryg, din...
Tak, monsieur.
Den der opfandt den holder skulle få hovedet undersøgt.
- Vi fortsætter på et andet tidspunkt. - Det glæder jeg mig til.
Du bør også få din arkitekt undersøgt.
Mme Ballon er i lejlighed 12.
Bliv her. Send hjælp, hvis jeg ikke er ude om ti minutter.
Godmorgen.
Jeg er jagtbetjent.
Har du en jagttilladelse?
Skød han krager?
Han var forklædt som jæger for at udspionere Ballons hus.
Giv mig ti mænd som Clouseau, og jeg kunne tilintetgøre verden.
- Hvor er han nu? - Det ved jeg ikke.
Da han blev løsladt fik han en opringning.
Han løb ud af kontoret og sagde, han havde et spor, der ville løse sagen.
Sagen er allerede fuld af løse ender, så en mere gør ingen forskel.
- François? - Ja, kommissær?
Jeg har lige skåret min tommel af.
Du fulgte efter Maria Gambrelli til dette gudsforladte sted.
Hun tog en taxa hertil, så fulgte jeg efter hende op ad stien
til indgangen til Solskinslejren.
Jeg ville have ringet, men så kom tjenestepigen Dudu også.
Tag tilbage til Ballons residens og led efter flere spor.
Jeg vil se, hvad der er på færde her.
- Inspektør, jeg... - Der er ikke et sekund at miste.
SOLSKINSLEJREN - HAVEN MED SUNDHED OG LYKKE
Goddag.
Jeg er politiinspektør Clouseau fra Sûreté.
Har du nogen registreret her, der hedder Maria Gambrelli?
Hun tjekkede vist ind for en time siden.
- 11.45. - Hvor kan jeg finde hende?
Hun kan være hvor som helt, men mit gæt er adspredelsesområdet.
Tak.
Må jeg spørge dig om noget?
Har du lige svømmet?
- Hvor vidste du det fra? - Det er mit job.
Hvor tror du, at du skal hen?
Jeg tror ikke, sir. Jeg ved, hvor jeg skal hen.
Jeg skal til adspredelsesområdet.
- Ikke sådan. - Hvad sagde du?
Du skal ikke til adspredelsesområdet i den mundering.
- Jeg er inspektør Clouseau fra Sûreté. - Jeg er Turk.
Jeg skal lede efter en på adspredelsesområdet.
Ikke medmindre du tager tøjet af.
- Jeg anholder dig. - For hvad?
Sjofle og uanstændige udsagn over for en betjent.
Og usømmelig optræden. Går ingen med tøj her?
Det er en nudistlejr.
- En nudistlejr? - Ja.
Ingen kommer ind, medmindre de tager deres tøj af.
Alt sammen?
Helt ned til dit moustache.
Har du ringet efter politiet?
Nogen fra denne lejr anmeldte et mord.
- Bed mændene undersøge området. - En af dine mænd er her allerede.
Inspektør Clouseau.
- Jeg forstår ikke... - Mord?
- Hvabehar? - Clouseau.
Herovre.
Hurtigt.
Det er Dudu.
- Dudu? - Hun er død.
Død? Dudu?
Kom op.
Saml alle sammen. Hent den idiot, hvis du kan finde ham.
Javel, sir.
Hvis nogen er blevet myrdet her, så lad det være Clouseau.
- Hvad skal vi gøre? - Vi kan ikke tage af sted uden tøj.
Jeg fryser. Se, jeg har gåsehud.
- Jeg ved, hvordan du har det... - Det er et mareridt.
Der kunne være sket noget meget værre.
- Hvad gør vi nu? - Hold dig nede.
Så ser man kun den øverste halvdel af mig.
Måske vil folk tro, jeg lige har været på stranden.
Vi kan ikke bare køre omkring.
Nej, vi tager hen til min lejlighed, så vil jeg prøve at få os indenfor.
Bevar roen, uanset hvad der sker.
- Hun er her ikke. - Undskyld, men jeg må se efter.
- Har hun ikke været i huset hele dagen? - Hun gik før mig i morges.
Hun var her ikke, da jeg kom tilbage for en time siden.
Det kan Henri bekræfte.
- Overbutleren. - Jeg vil gerne tale med Henri.
Han kunne have bekræftet det.
- Kun et par gader mere. - Jeg er ved at gå fra forstanden.
Jeg begynder at skrige og holder ikke op.
Prøv at tage dig sammen.
Tag dig nu sammen.
Du er ikke længere på Gambrelli-sagen. Rapporter til Arkivafdelingen.
På Martinique. I morgen, for ellers ryger din pension.
Det er ikke fair. Jeg gjorde blot min pligt.
Du vil indse, at jeg har ret. Maria Gambrelli er ikke nogen morder.
Det er noget personligt.
Dybt personligt.
Jeg hader dig. Hver lille bid af dig. Forsvind.
Skal jeg gå?
Du begår en fejl.
Hvis Maria ikke er morderen, og det mener jeg ikke, hun er,
så sender du en uskyldig pige i guillotinen.
Undskyld mig, François.
Der er en ting til.
Martinique?
Han er på vej.
Hvad med de indflydelsesrige personer, der ønskede Clouseau på sagen?
Uanset hvad de gør nu, er det ikke halvt så slemt, som det han har gjort.
Jeg er temmelig sikker på, hvem der står bag anmodningerne.
Ballon.
- Han havde en affære med Gambrelli. - Sandsynligvis.
Jeg forstår ikke, hvordan nogen kan ønske, at Clouseau skal
lede en så vigtig sag.
- Hvorfor mener Ballon så det? - Det gør han heller ikke.
Medmindre han beskytter nogen.
Hvis du beskyttede nogen, hvem ville så være den ideelle mand på sagen?
Et fjols. En detektiv der er en gennemført tåbe.
- Clouseau? - Selvfølgelig.
Hvis Gambrelli bliver dømt vil Ballon være en del af en skandale,
så Clouseau er hans forsikring mod, at det sker.
Han er væk nu.
Jeg føler mig som et barn igen.
En interessant teori, men hvad hvis du tager fejl?
Jeg ved, det er højst usandsynligt,
men hvad hvis Ballon ikke beskytter Gambrelli?
Hvad hvis hun er uskyldig, som Clouseau hævder?
- Absurd. - Men en mulighed.
Hvad hvis Ballon beskytter en anden, eller er skyldig selv?
- Det er sadistisk blot at nævne det. - Men hvad hvis vi antager,
at du tager fejl
og Clouseau, fjols som han er...
- Jeg ville være færdig. - Det er værd at overveje.
- François? - Ja, kommissær?
Ringer du efter en læge?
Er du syg?
Jeg har stukket mig selv med en brevåbner.
Kato, dit fjols. Kom væk med dig.
Hvad laver du? Ikke nu.
Slip mig fri, dit fjols.
Hos politiinspektør Clouseau.
Giv mig telefonen, idiot.
- Politiinspektør Clouseau. - Det er kommissæren.
Du er tilbage på Gambrelli-sagen.
Kato, jeg er tilbage på sagen.
I færd med at sætte en fælde, fange morderen
og bevise, at Maria Gambrelli er uskyldig i mord.
Det er Clouseau. Stil mig om til min assistent med det samme.
Jeg skammer mig. Jeg glemte selvforsvarets første regel.
Uanset hvad, skal man forvente det uforventede.
En snigmorder ville have myrdet mig. Vi må fremskynde træningen.
Du skal angribe mig når jeg mindst forventer det
uden nogen varsel. Er det forstået?
Hallo, Hercule? Det er Clouseau.
Jeg er tilbage på sagen. Løslad straks Maria Gambrelli
og reserver et bord til to på Café Olé i aften.
Fint. Farvel.
Pak mine ting ud og læg mit nye blå jakkesæt frem.
Jeg vil tage mig et varmt karbad
og planlægge min strategi.
Han løslod hende igen.
Og han har inviteret hende ud på middag.
Aviserne i Paris bringer historien, selv Christian Science Monitor,
og han gav dem den.
Han hævder, at hun vil beskytte sin elsker
og den bedste måde, at få ham ud i lyset på er ved at gøre ham jaloux.
Den tåbe. Han lider af storhedsvanvid.
Politiets efterforskningsmetoder bliver sat tusind år tilbage.
Og jeg kan ikke gøre noget ved det.
Hvorfor ikke?
Hvad hvis han har ret?
- Hvad så? - Så er jeg færdig. Sat ud af spillet.
Fornuft og sund sans vil høre fortiden til. Galskaben vil regere.
- Slap af. - Med Clouseau på fri fod?
Du burde finde en psykiater med de letsindige forslag, du kommer med.
- Læg dig ned og slap af. - Tror du ikke, jeg vil slappe af?
Jeg ville give en arm for en god nats søvn.
Jeg har ikke lukket et øje i tre nætter.
Jeg har kun spist lidt kylling og en smule suppe siden onsdag.
Jeg bryder sammen. Jeg går op i sømmen.
Se mit øje. Jeg plejede at have et godt øje. To øjne.
Der er intet håb, medmindre jeg kan slippe af med Clouseau.
Jeg må slippe af med Clouseau.
Hvad er der galt?
Du skal ikke se mig gå op af trappen, uartige pige.
Kom så.
Jeg låser bare døren op.
Dine bukser revnede kun, så du kunne lokke mig med hjem.
Det er min lejlighed.
Jeg ved, at det er din lejlighed.
- Hvad med at lokke lidt? - Du skal ikke lokke. Du lokker mig.
- Er du klar over det? - Hvad?
Jeg ved det er din lejlighed. Det vil ikke hjælpe dig.
Hvorfor vil det ikke hjælpe mig?
- Fordi... - Spørgsmål...
- Spørgsmål, svar, politiinspektør. - Jacques Clouseau.
Jeg har opgivet sex.
- Lov mig en ting. - Hvad, elskede?
Du ikke vil ryge bagefter.
Jeg giver dig mit ord som officer og gentleman.
Og som politimand.
- Jacques? - Ja, elskede.
Bær mig.
Okay, elskede.
Jacques, jeg svor, jeg aldrig...
- Undskyld, elskede. - Jeg svor, jeg aldrig ville igen.
- Ja, elskede. - Jeg må være stærk.
- Ja, elskede. - Vi lever alle i synd, ikke?
Åbner du døren, elskede? Det der er værd at vente på...
Kære elskede.
- Det kunne være noget vigtigt. - Hvad kan være vigtigere end dette?
Se, hvad du gør. Se mit ærme.
- Det ser bedre ud sådan. - Gå over til døren.
- Det er sikkert noget vigtigt. - Kommer straks.
Elskede, skynd dig.
- Elskede. - Kommer, min lille elskede.
Det er underligt.
Kom her, elskede.
Det er for meget for en politimand.
Vent...
Du er smuk og dejlig...
Du er som en lille nål.
Kato, dit fjols.
Tag det roligt, elskede. Det er blot Kato.
Det stakkels fjols.
- Jeg slog ham ihjel. - Nej.
Han er okay. Det skal du ikke bekymre dig om.
FANTOM-MORDER DRÆBER FIRE
"Døden følger i sporet på inspektør Clouseau."
Fire mennesker - en dørmand, to kunder og en kosak.
Beklageligt.
Med Ballon-mordet er vi oppe på otte.
Det beviser blot, hvad jeg har sagt hele tiden.
Du er så afgjort en af de største profeter
siden general Custer sagde, han ville omringe indianerne.
Maria slog ikke de fire ihjel.
- Hvilke fire? - De sidste fire mennesker.
Det var en anden. Jeg var hos hende, da det skete.
Det er den samme, der myrdede de første fire.
- En dørmand? En kosak? - Uskyldige tilskuere.
Han var efter mig. Heldigvis undslap jeg.
"Heldigvis" er ikke det rette ord.
Det beviser min teori.
Maria vil ikke oplyse navnet på sin tidligere kærlighed.
Han vil myrde andre snarere end at miste hende.
Siger du, at manden, som Gambrelli beskytter -
hendes tidligere elsker - myrdede otte, fordi han var jaloux?
Sindssygt jaloux.
Så jaloux, det skulle se ud som om Gambrelli var morderen?
Han er en galning, psykotisk.
- Hvad med stuepigen? - Hvad?
Var han jaloux på hende? Han kvalte hende.
Han ville dræbe en mand men begik en fejl.
- I en nudistlejr? - Ingen er fuldkommen.
Idiot. Tosse. Galning.
Jeg finder morderen senest i aften.
Hvad?
- Jeg har en plan. - Hvilken slags plan?
En plan der ikke kan slå fejl.
Træk i afbryderen præcis klokken otte,
lige før jeg afslører morderens navn.
- Lyset er slukket i fem sekunder. - Ja.
Længe nok til, at morderen kan forlade rummet. Forstået?
Lad os synkronisere vores ure.
Om syv sekunder er klokken...
14.43.
- 14.43. - Dit ur går ikke. Den er 19.46.
Ja. 19.46.
- Næsten 19.47. - Okay.
- Synkroniserer vi klokken 19.47? - Det sagde du.
Jeg sagde næsten. Klokken er ti sekunder i 19.47.
- Mit ur er ti sekunder over 19.47. - Stil dit ur tilbage.
Fem sekunder.
Fire. Tre.
To. En.
Nu.
Underligt. Den anden viser bevæger sig ikke.
- Det tikker. - Nu flytter den sig.
Hvad? Ja, det gør den. Det ved jeg. Nu bevæger den sig.
- Mit ur siger 19.47 og 23 sekunder. - Okay.
- Vi synkroniserer klokken 19.47.30. - Udmærket.
Fem. Fire.
Tre.
To. En.
- Nu. - Mit ur er gået i stå.
Er dit ur gået i stå?
Hvilket sammentræf. Det er gået helt i stå.
- Her. Tag mit ur. - Hvad med dig?
- Jeg taler, indtil lyset går ud. - Så er vi ikke synkroniserede.
Det er okay. Tag det roligt. Jeg finder på noget.
Det er meget venligt. Sid endelig ned.
I undrer jer sikkert over, hvorfor jeg har indkaldt jer.
Uanset hvad grunden er, så er det en plage.
Vi spiser klokken ni, men det har du sat en stopper for.
Jeg skal ikke opholde jer længe.
Uret er gået i stå.
Hvis du vil vide, hvad klokken er, så er den præcis 19.50.
Dit ur går for langsomt. Den er 19.52.
Nej, elskede. Dette ur har gået præcist, siden den dag du gav mig det.
Jeg har ikke foræret dig uret.
Mit ur siger 19.55, monsieur.
- Det siger mit også. - Begge går for hurtigt.
Mit ur går rigtigt. Jeg kan bevise det.
Hvad er klokken? 19.54. Mange tak.
Det er til dig, inspektør.
- Hvad er klokken? - Hvad?
- Dit ur er gået i stå. - Hvor er du?
I kælderen. Jeg blev nødt til at ringe dig op.
Jeg kan ikke slukke lyset, hvis jeg ikke kender klokken.
- Den er 19.54. - 55.
Jeg vil stadig ikke vide, hvornår klokken er otte.
- Tæl. - Hvad?
Tæl.
Mener du sekunder?
Lige præcis, og ring ikke igen.
Jeg vil fortælle jer, hvorfor jeg har indkaldt jer her til aften.
En af jer er morder.
36, 37...
38, 39...
Før jeg afslører morderens navn,
vil jeg forklare, hvordan jeg opdagede hans - eller hendes - identitet.
Den aften hvor chaufføren blev...
- Hvad hed chaufføren? - Miguel.
- Migwell, ja. - Nej, Miguel.
- Italieneren... - Han var spanier.
Denne spanier, Mingwell, var rasende på Maria Gambrelli.
Han rev hendes kjole i stykker. Han gjorde voldsomme indvendinger.
Min fod.
Jeg beklager. Undskyld. Jeg så hende ikke. Undskyld mig.
Han rev kjolen i stykker, men i det øjeblik blev døren åbnet
og nogen skød ham.
Maria kunne ikke se morderen, fordi hun var bevidstløs.
Hun var bevidstløs, fordi hun havde fået en bulle i hovedet.
En hvad?
En bulle.
Der er kun en måde, hvorpå hun kunne få en sådan bulle.
Hun blev ramt i hovedet af et objekt,
og det objekt var håndtaget på skabets dør.
Nogen gemte sig i skabet.
Da de åbnede døren, fik hun en bulle i hovedet.
- Kom til sagen. - Tal mig ikke imod...
- Din klodsede idiot. - Jeg beklager dybt.
Fjerene...
Jeg er på vej, Maria, elskede...
Vær forsigtig. Rod dig ikke ud i noget med mig.
Jeg er karate-ekspert. Mine hænder er dødelige våben.
Der er noget, jeg meget gerne vil vide. Rygterne...
- Hvad skete der? - Du faldt ned af sofaen, dumme...
Det ved jeg. Det behøver du ikke fortælle mig.
Alt, hvad jeg gør, er nøje planlagt.
Det ved jeg.
Hvor var jeg?
Hør, dagdrømmende fjols. Hvad laver du?
Hører du ikke efter, når jeg taler? Du hører ikke efter.
Jeg hørte hver et ord.
Hvad talte jeg om?
Du talte om skabet.
Da døren blev åbnet, havde Maria en bule i hovedet,
og deraf udledte du, at nogen gemte sig...
Hun fik en bulle på... Hør efter, monsieur.
Næste gang afprøver jeg dig måske uden varsel, så hør efter.
Den, der var i skabet åbnede det og slog Maria bevidstløs.
Den mand, der var i skabet, havde en grund til at være der.
- Hvordan ved du, det var en mand? - Fordi vi fandt hans fingeraftryk.
Det var dine fingeraftryk.
Det er mit hus. Jeg har tit været i det skab.
- Hvorfor? - Sidste gang var det møl.
Mæl?
- Møl. - Ja, mæl.
Maria sagde, der var mæl.
Passer det? Sagde du, at der var mæl?
Ja, jeg sagde der var møl.
Du mener mæl. Flyvende mæl. Selvfølgelig.
Jeg forstår ikke hvorfor, i en husstand af denne størrelse,
spørgsmålet om mæl vedrører M Ballon,
snarere end den lokale desinfektør af mæl.
Det lader vi ligge,
så vi kan koncentrere os om en anden lokal desinfektør.
212, 213, 214...
Maria Gambrelli, om end hun har indset, at det var en fejl,
er ikke den slags kvinde der ville afsløre, hvis hun havde en affære.
Vi kan ikke fordømme hende blot fordi hun ikke mener, manden var morder.
Men denne mand var ikke blot morder.
Han er en skrupelløs forbryder
der vil lade Maria dø i guillotinen snarere end at se hende med en anden mand.
Han gemte sig i skabet, da hun kom ind i rummet med spanieren.
Han skød spanieren og anbragte pistolen i Marias hånd.
- Du har ingen anelse om noget. - Benjamin. Hold kæft.
- Vil du sige noget, M Ballon? - Han har intet at sige.
Men hun har. Hvorfor spørger du ikke hende?
Hvor vover du.
- Hun gik i seng med min mand. - Løgner.
Din mand havde en affære med min kone.
- Løgner. - Tak.
Hvad med dig og Simone?
- Og dig og Georges? - Du slog ham ihjel.
- Jeg så dig på vej til drivhuset. - Hvorfor skulle jeg dræbe Georges?
- I havde en affære. - Så jeg myrdede ham?
Fordi han havde en affære med Madame.
- Jeg så dig myrde Dudu. - Løgn.
- Jeg så dig. - Hvorfor skulle jeg slå Dudu ihjel?
Fordi du opdagede, at hun havde en affære med Pierre.
- Nej. - Hun sagde det selv.
Fordi du og Dudu afpressede Madame.
- Løgner. - Hun sagde, Madame dræbte Miguel.
- Hold kæft. - Det er ikke muligt.
Georges så M Ballon klatre ud af Marias vindue efter skyderiet.
Jeg slog ham ikke ihjel. Jeg var i skabet.
Min kone troede, jeg var med Maria og skød Miguel i stedet.
- Jeg anbragte pistolen i Marias hånd. - Jeg anholder dig.
- Hold dig ude af dette. - Din selvgode hykler.
Hvad med Henri?
- Du slog ham ihjel. - Hvorfor dog?
- Jeg anholder dig. - Hold kæft.
Jeg så dig slæbe liget ind til Maria.
- Det var dig. - Hvorfor skulle jeg dræbe Henri?
298, 299...
Hercule, tænd for lyset.
Lad mig komme ind, Benjamin.
Stop. Kom tilbage, fjolser.
- Clouseau, stop dem. - Hvad?
- Bomben. - Hvad for en?
En bombe?
- Den var tiltænkt dig. - Hvad mener du med det?
Dørmanden, de to kunder og kosakken,
og nu seks mennesker til.
De var mordere, undtagen Maurice, der var en afpresser.
- Sammenlignet med dig var de helgener. - Kommissær, hvad laver du?
- Jeg hader dig, Clouseau. - Kommissær.
Hvad gør du ved mig? Slip mig.
Kommissær, slip mit ben.
Hercule, få ham væk.
Jacques, er du okay?
Det er overstået, elskede.
Du er fri.