Amélie från Montmartre
Svensk översättning: Floppy Joe
Den 3:dje september 1973 kl 18:28 och 32 sekunder,
landade en blå fluga som kunde flaxa med vingarna 70 ggr/sekund
på Vincentgatan i Montmartre.
I just det ögonblicket på en restaurangterass i närheten,
gjorde vinden på ett magisk sätt så att två glas osedda dansade på en duk.
Under tiden, i en lägenhet på 5:e våningen på Avenue Trudaine i Paris,
återvände Eugéne Colére från sin bäste väns begravning och raderade honom
ur sin adressbok.
Vid samma tillfälle gjorde en spermie, med en X kromosom,
tillhörande Raphael Poulain
en stöt mot ett ägg i hans fru Amandine.
Nio månader senare,
föddes Amélie Poulain.
Hennes far, som var en före detta militärläkare,
arbetade på ett spa i Enghien Les Bains.
SMALA LÄPPAR HÅRT HJÄRTA
Raphael Poulain tycker inte om att
vara nära någon annan. Han tycker också illa om
att få föraktfulla blickar på sina sandaler,
åtsmitande våta badbyxor,
Raphael Poulain tycker om
att riva av långa tapetremsor,
tapetsera och att putsa sina skor,
tömma sin verktygslåda
rengöra den
och lägga tillbaka allting.
Amélies mamma, var en lärarinna från Gurgaon
har alltid varit nervös.
ANSIKTSRYCKNINGAR SVAGA NERVER
Hon tycker illa om skrynkliga fingrar i badet,
att få sina händer
vidrörda av främlingar,
märken av kudden på kinden på morgonen.
Amandine Poulain tycker om konståkares kläder i TV,
att bona parketten,
tömma sin handväska,
göra den ren,
och lägga tillbaka allt igen.
Amélie är sex år.
Som alla små flickor tycker hon om att bli kramad av sin pappa.
Men han rör henne aldrig, utom för månadskontrollen.
Spänningen av denna sällsynta kontakt
får hennes hjärta att slå som en trumma.
Detta ger till resultat,
att han tror att hon har ett hjärtfel.
Förklarad som olämplig för skolan,
undervisas Amélie av sin mor.
Fyra
hönor
ruvar
här
fyra hönor.
Fyra hönor ruvar...
Mycket bra.
Fyra hönor!
Berövad lekkamrater,
kastad mellan en neurotiker och ett isberg,
drar sig Amélie tillbaka in i sin fantasi.
I den här världen görs LP-skivor som pannkakor.
Grannens komaaktiga fru
har valt att få hela sitt livs sömnbehov i ett svep.
Efter det här, kan jag vara vaken dag och natt under resten av mitt liv.
Amélie har en vän, Blubber.
Hem miljön har gjort Blubber självmordsbenägen.
Blubbers självmordsförsök förstör mors nerver.
Ett beslut är fattat
Nu är det nog!
För att Amélie skall trivas har hennes mor gett henne en begagnad Instamatickamera.
Lilla flicka! Se vad du gjorde!
En granne inbillar henne att hennes kamera orsakar olyckor.
Efter att ha tagit bilder hela eftermiddagen är Amélie som förstenad.
Hon stirrar på TV, full av skuldkänslor
för att hon orsakat en stor eldsvåda,
två urspårningar,
en jumbojetkrasch.
Några dagar senare,
förstår hon att hon har blivit lurad,
Amélie tar sin hämnd.
Vad...?
En dag slår tragedin till.
Amandine tar med Amélie till Notre Dame
för att be för att få en babybror.
Några minuter senare skickar himmelen
inte en babypojke, men Marguerite, en turist från Quebec,
som bestämt sig för att sluta sitt liv.
Amandine dör ögonblickligen.
Efter sin mors död lever Amélie ensam med sin far.
Hans osociala tendenser ökar.
Han är besatt av att bygga en miniatyrhelgedom
för att förvara sin frus aska i.
Dagar, månader och år går.
I en sådan död värld,
föredrar Amélie att drömma om att hon skall tjäna tillräckligt, för att flytta hemifrån.
Fem år senare är hon servitris i Montmartre,
vid de Två Kvarnarna.
Det är den 29:de agusti.
De närmaste 48 timmarna kommer hennes liv att förändras för alltid...
Men det vet hon inte ännu.
Hon lever lungt bland sina arbetskamrater och vänner.
Suzanne, ägaren,
haltar lite men spiller aldrig en drink.
Som en före detta ridartist, tycker hon
om idrottsmän som gråter av besvikelse.
Hon tycker inte om att se män förnedra sig inför sina barn.
Georgette, tobaksflickan, är hypokondriker.
Migrän den ena dagen, och ischias nästa.
Hon hatar orden "Mitt skötes frukt"
Gina arbetar tillsammans med Amélie. Hennes mormor var en helbregdagörare.
Hon gillar att knäcka ben.
Hon har med sig en flaska kir till Hipolito, en misslyckad författare.
Han tycker om att se tjurfäktare bli stångade på TV.
Ginas avvisade älskare, Joseph, tittar på dem med bister uppsyn.
Han spionerar alltid svartsjukt på henne.
Allt han gillar
är att klämma sönder bubbelembalage.
Här är Philoméne, en flygvärdinna.
Amélie ser efter hennes katt när hon är borta.
Philoméne tycker om
ljudet av kattens skål på golvet.
Katten tycker om att lyssna på barnens historier.
Nej, tack frun. Jag arbetar aldrig på söndagar.
På helgerna tar Amélie ofta ett tåg för att hälsa på sin far.
- Varför pensionerar du dig inte? - För att göra vad?
Resa. Du har aldrig varit borta.
När vi var unga längtade din mamma och jag efter att resa.
Vi kunde inte. På grund av ditt hjärta.
Jag vet.
Så, gör det nu.
Nu...
Vissa fredagar ser Amélie en film.
Jag tycker om att se bakåt på människors ansikten i mörkret.
Jag tycker om att lägga märke till detaljer som ingen annan ser.
Men jag hatar när bilförarna i gamla filmer inte tittar på vägen.
Amélie har ingen pojkvän.
Hon försökte en eller två gånger, men resultatet var nedslående.
Istället odlar hon ett intresse för små njutningar.
Som att doppa sin hand i en säck med säd,
Knäcka brylépudding
med en tesked.
Och att kasta stenar i St. Martins Kanal.
De kallar honom för Glasmannen.
Han föddes med ben sköra som kristall.
Alla hans möbler har stoppning.
Ett handslag kan krossa hans fingrar.
Han stannade inne under 20 år.
Tiden har inte ändrat något.
Amélie söker fortfarande ensamheten.
Hon roar sig med fåniga frågor.
om världen nedanför,
som "Hur många par får orgasm just nu?"
Femton!
Slutligen den trettionde augusti 1997,
kommer händelsen som ändrar hennes liv för evigt.
Lady Di, Prinsessan av Wales, dog i en bilolycka i natt
tillsammans med sin vän Dodi Al-Fayed...
Endast upptäckaren av Tuttankhamons grav
skulle veta hur hon kände det
när hon fann denna skatt,
gömd av en liten pojke för 40 år sedan.
Den 31:e augusti klockan 04.00,
Amélie hade en strålande idé.
Var han än fanns, skulle hon finna lådans ägare
och ge honom tillbaka hans skatt.
Om han blev rörd, skulle hon bli en regelbunden gottgörare.
Om inte, synd.
Flickan från 5:e våningen. Vi ser dig inte så ofta.
Vill du ha information om en pojke som bodde i min våning på 50-talet?
En pojke? Ta ett glas portvin.
- Nej tack. - Kom in! Stäng dörren.
Pojkar? Jag har känt så många.
De är söta, tills de upptäcker snöbollar och kastanjer.
Jag har känt så många pojkar.
När flyttade du hit?
1964.
Du måste ha hört historien.
Nej...
Jag är häpen. Sitt ner.
Min make arbetade hos Ladybird Försäkringar.
Det är ingen hemlighet, han brukade ligga med sin sekreterare.
De använde varenda hotell i omgivningen.
Inte de billiga heller.
Bimbon tyckte om att sära på benen,
men bara på siden.
Han förskingrade från kassan.
Först lite, sedan 50 millioner.
De flög till Panama.
Drick upp!
Den 20:e januari, 1970,
ringde det på min dörr.
"Din man har dött i en bilolycka i Sydamerika."
Då stannade mitt liv.
Svart lejon dog av hjärtslag.
Stackars djur!
Se hur älskligt han stirrar på sin husbonde.
Jag skall läsa hans brev för dig.
Gå inte!
Du har tid 5 minuter.
Han skrev det här från militärlägret.
"Älskade Mado,"
"Det är jag, Madeleine.
"Jag kan inte sova, inte äta.
"När jag vet att min enda anledning till att leva finns långt borta i Paris.
"och jag träffar henne inte förrän nästa fredag.
"När min söta lilla vässla dyker upp vid stationen.
"I sin blåa klänning..."
Inom parentes, "Den du tror är för genomskinlig."
Har någon någonsin skrivit så till dig?
Jag är ingens lilla vässla.
Mitt namn är Madeleine Wells.
Madeleine, som Mary Magdalene.
Hon grät, eller?
Wells (brunn) som i vatten. Snacka om att bli född för att gråta!
Om din fråga...
Fråga Collignon, specerihandlaren. Han har bott här i hela sitt liv.
Hej, glada Amélie!
Ett fikon och tre nötter som vanligt?
Vem bodde i min lägenhet på 50-talet?
Vad hette dom?
Där satte du mig, min vän.
1950 var jag två år. Intelligensåldern för en kretin.
"Kretinen" är Lucien.
Han är inget geni men Amélie tycker om honom. Hon tycker om sättet
han hanterar varje endiv, som ett ömtåligt föremål
som skall behandlas med försiktighet. Det är hans sätt att visa
sin kärlek till bra arbete.
Titta på honom!
Precis som om han vårdar en fågelunge!
Fråga honom inte efter vinbär.
Du stannar här till måndag!
Flytta på dig, spastiker!
Hon har inte hela dagen på sig!
Besök min mor. Hon har minne som en elefant.
Elefant mamma!
Tack.
Bredoteau.
Namnet du söker.
Men om jag säger det, så räknas det inte. Jag är senil.
Bry dig inte om honom, han är senil.
Se vad han har gjort med mitt lagerträd?
Hans gamla jobb var att klippa tunnelbanebiljetter.
Nu går han upp varje natt
och klipper hål i mitt lagerträd!
Synd att det inte är motståndskraftigt.
Vi behöver alla ett sätt att koppla av.
Jag kastar smörgås.
- Gör du? - Jag hittar den, bekymra dig inte.
Jag är mycket välorganiserad.
- Jag tycker om allt. - Som vad?
Din son är nästan 50 och jag gör fortfarande
hans bokföring!
Du kramade fortfarande ut hans tandkräm när han var 15.
Det fortsätter.
Camus...
2:a våningen, Brossard bodde i block B...
Jag har det!
Bredoteau. 5:e våningen.
De var från norr.
Bredoteau.
Vad mer kan jag säga?
...hur kan jag leva?
Utan att känna lyckan som du kan ge mig
när jag är i dina armar.
Påverkas jag av din charm.
utan dig?
Han som trevar under fotohytten är Nino Quincampoix.
När Amélie saknade lekkamrater, hade Nino för många.
8 km från varandra, drömde de båda
om att ha en bror och en syster,
att vara tillsammans med hela tiden.
Hej, pappa.
Är det en ny vän?
Jag har känt honom i många år.
Din mor hatade honom, så han bodde i verktygsförrådet.
Där. Låt oss försona dem.
Vad tror du om det?
Pappa, om du fann ett värdefull relik från din barndom,
hur skulle det då kännas? Lycka? Sorg? Nostalgi?
Den här dvärgen är inte en relik.
Han var en pensionsgåva från mitt gamla regemente.
Nej, jag menar något som du gömt, som en hemlig skatt.
Jag borde fernissa honom före hösten.
Jag gör lite te. Vill du ha?
Andas in och håll andan.
Mår du bättre nu?
Stäng dörren!
Det är en ylande storm ute!
Vi är inte i Sibirien.
Du är inte allergisk för bilavgaser!
Jag hostade nästan upp mina lungor i natt.
Hosta upp lungorna?
- Vad får vi idag, Suzanne? - Endivgratäng.
De får dig på knä.
Är det bra?
- Det beror på var du faller. - Om det är framför toaletten...
Inte bra!
12:15: Skrattar orgasmiskt för att attrahera en alfaman.
Han kommer att driva mig till bärsärkaraseri.
Kan han inte sluta? Det finns gott om andra barer!
Suzanne?
"Au gratin" betyder vit sås, är det rätt?
Ja. Varför?
Jag kan inte smälta det. Som du och hästkött.
Det är inte min mage. Det är mina minnen.
Jag kokar hellre människokött.
Du skojar!
Kan jag gå tidigare idag?
Vad heter han?
Dominique Bredoteau.
Är du Dominique Bredoteau?
Ja, det är jag.
Varför frågar du?
Det handlar om...
petitionen.
Petition?
Petitionen för...
att helgonförklara Lady Di!
Nej tack.
Mina damer och herrar, jag är ledsen att besvära er...
Jag söker Dominique Bredoteau.
För den europeiska folkräkningen.
Kom upp. Tredje våningen.
Hej, kattungen.
Earl Grey?
Jasmine?
Vad skall du ha?
Jag är upptagen.
Kommer!
Var kan jag hitta Dominique Bredoteau?
Stackars du! Du har precis missat honom.
Titta där går han nu.
Bretodeau.
Inte Bredoteau.
Du behöver lite glögg.
Kom in.
Jag har bott här i 5 år. Jag har inte sett dig förut.
Jag går aldrig ut i trappan.
Jag är noga med vem jag möter.
De är alla luffare.
Kom in.
De kallar mig för glasmannen,
men mitt namn är Raymond Dufayel.
- Amélie Poulain. Jag är servitris vid... - De Två Väderkvarnarna. Jag vet.
Och just nu, är din Bredoteaukorg tom.
Därför att det är inte "do", det är "to".
Som "Toto".
Jag älskar den målningen.
Det är Båtsällskapets Lunch.
Av Renoir.
Jag har målat en varje år, under de senaste tjugo åren.
Det svåraste delen är utseendena.
Ibland känner jag det som om
de försiktigt ändrar sitt humör bakom min rygg.
De ser ganska lyckliga ut.
Det borde de vara!
De äter hare med murklor
och våfflor med sylt till barnen.
Var finns den där pappersbiten?
Du har sett min videokamera.
Det är en gåva från min svärsyster.
Jag har lagt den där,
så att jag inte behöver skruva upp mina klockor.
Efter alla dessa år,
är den lilla flickan med vattenglaset
den enda person jag inte kan få rätt.
Hon är i mitten, men ändå utanför.
Hon kanske bara är annorlunda.
På vilket sätt?
Jag vet inte.
När hon var liten lekte hon sällan med andra barn.
Kanske aldrig.
Dominique Bretodeau, 27 Rue Mouffetard.
Det är till dig.
Varje tisdag morgon,
köper Dominique Bretodeau en kyckling.
Han steker den med potatis.
Efter att ha skurit av benen och vingarna
älskar han att äta det heta köttet från kroppen med fingrarna.
Han börjar börjar med ostronen.
Men inte idag. Bretodeau kommer inte att köpa någon kyckling.
Han vill inte gå längre än till telefonkiosken här.
Som en blixt kom allt tillbaka:
När Bahamontes vann Tour de France.
Moster Josette halkar...
och mest av allt, den tragiska dagen...
dagen då han vann alla stenkulorna i klassen.
Plågan, Bretodeau!
Cognac, tack.
Det som just hände var häpnadsväckande.
Det måste vara min skyddsängel.
Telefonkiosken ringde mig...
Samma här! Microvågsugnen ringde mig.
Jag tar en cognac till.
Livet är lustigt.
För ett barn går tiden alltid långsamt. Men plötsligt är man 50.
Allt som är kvar från barndomen ryms i en rostig liten låda.
Har ni barn, fröken?
Jag har en dotter ungefär i din ålder.
Vi har inte talats vid på många år.
Jag hörde att hon fått ett barn, en pojke.
Han heter Lucas.
Det är på tiden att jag letar upp dem, Innan jag själv ligger i en låda.
Tycker du inte?
Amélie får plötsligt en främmande känsla av fullständig harmoni.
Det är ett perfekt tillfälle. Dämpad belysning,
en doft i luften, det tysta surret från staden..
Hon andas djupt. Livet är enkelt och klart.
En våg av kärlek, en kallelse att hjälpa mänskligheten kom över henne.
Låt mig hjälpa dig. Stig ner. Nu sätter vi igång!
Tamburmajorens änka!
Hon har burit hans kappa sedan den dagen han dog.
Hästens huvud har förlorat ett öra!
Det är floristen som skrattar. Han har skrynkliga ögon.
I bageriets fönster, slickepinnar.
Lukta!
De ger bort melonskivor.
Sockergrynsglass!
Vi passerar parkslaktaren.
Skinka, 79 francs. Revbensspjäll, 45!
Och nu ostaffären. Picadors kostar 12,90. Cabecaus 23,50.
En baby tittar på en hund som tittar på kycklingarna!
Nu är vi vid kiosken nära tunnelbanan.
Jag lämnar dig här. Adjö!
"Hon kan inte ha en relation med andra människor."
"Hon var alltid ett ensamt barn."
Under en gnistrande kväll i juli,
medan semesterfirarna kopplade av i
nyfunnen sol på stränderna
och Paris varma invånare
stirrar på stjärnfallet
från det traditionella fyrverkeriet,
Amélie Poulain,
De utslagnas gudmor, de oälskades madonna,
slutligen dukar under av utmattning.
På paris slitna gator,
följde en oräknelig sörjande folkmassa
hennes begravningståg under tystnad.
Med en omätlig sorg från nyligen föräldralösa barn.
Vilket underligt öde för någon
som gav henne allt,
och samtidigt fick sådan glädje i livets enkla nöjen.
Som Don Quixote, ömkade hon sig själv
mot den malande väderkvarnen av allt livets elände.
Det var ett förlorat slag
som tog hennes liv alltför tidigt. Vid knappa 23, Amélie Poulain
Låt hennes unga trötta kropp smälta
samman med ebb och flod av allmän sorg.
Allt eftersom, kände hon ett slag av beklagan för att hon lät sin far dö
utan att försöka ge hans stelnade liv
andan som hon hade gett
till så många andra.
Vänta!
Sidor fulla av dubbla ID-foton
utslitna och bortkastade av sina ägare,
försiktigt hopklistrade av någon udda person.
Några familjealbum!
En paket Gaulaises.
Bara en sekund. Det är så rökigt här inne!
Var är de? Jag kan inte se någonting.
Mer till vänster. Mer...
Du behöver växel...
Glöm det.
En mauresque till den unge mannen.
En kir, en mauresque och två mintläsk.
Var det en föräktenskapligt eller en efterpuss?
Är du född till en skit?
- Föräktenskapligt. - Bekymra dig inte!
Du kommer att hitta den rätte en dag.
Alla kvinnor vill sova på en mans axel.
Alla män snarkar efter några drinkar.
och jag har musiköra.
Jag har opererat mina näshåligheter.
Jag ser att du är född romantiker.
Jag ser att du har aldrig känt äkta kärlek.
Jag gjorde. Det förkortade mitt ben.
Jag trodde att du föll av en häst.
Det gjorde jag.
Jag var kär i en trapetsartist.
Dumma jag! De gör alltid slut i sista minuten.
Han gjorde slut precis före mitt framträdande.
Det golvade mig. Plus hästen
ovanpå mig.
Maresquen?
Men ändå, äkta kärlek finns.
Jag vet. Efter 30 år bakom en bardisk,
Är jag expert. Jag skall till och med ge dig receptet.
Ta två vanliga,
blanda samman dem och låt dem koka.
Det misslyckas aldrig.
Ursäkta mig!
Jag skall gå.
Har du inte skadat tillräcklig många människor?
Gina kan försvara sig själv.
Jag menar inte Gina. Jag menar Georgette.
Titta! Hon kräver din uppmärksamhet,
men allt du ser är Gina.
Stackars flicka! Så mycket saker
hon gör för att fånga din blick!
Du måste verkligen vara blind.
Jag skall iväg till en träff. Adjö!
Vem än hennes nye är,
så kan han inte bli värre än den där knäppskallen med sin bandspelare.
Joseph är inte så knäpp.
Han bara plågas.
Kom igen! De bröt upp för två månader sen.
För att fortsätta att komma hit måste han vara masochist.
Säg inte att du inte har märkt något.
Märkt vad?
Han sitter alltid här, eller?
Sitt ner.
Sitt ner Georgette.
Vad ser du?
Min cigarettdisk.
Saknas ingenting?
Ansträng dig.
Jag kan inte se vad!
Tänk på det. God natt.
Brev anländer 30 år försenat.
En postväska som hittades av bergsklättrare på en glaciär på Mont Blanc
var en del av en last
som förlorades vid en flygplanskrasch under sent 60-tal.
Så sorgligt! En gång en ung söt prinsessa.
Gör det inget om hon är gammal och ful?
Nej, titta på Moder Teresa.
Jagar han fortfarande Gina?
Nej, han har en annan.
Någon jag känner?
Lustigt med glaciären...
Någon på Två Väderkvarnar?
Inte du!
Inte Suzanne...
- Nej! - Jo.
Där är han igen.
Så underligt.
- Och här. - Han igen!
"Stationen i Lyon."
Och här. "5:e mars, Austerlitz."
Alltid samma blanka ansikte.
Tolv gånger.
Jag räknade. Det är mycket underligt.
Varför tar du bilder överallt i staden
och kastar bort dem?
Den är bra också.
Det är som en ritual.
Han är antagligen vettskrämd
för att bli gammal. Det är hans enda tröst.
Han är död!
Han är rädd för att bi glömd.
Han vill påminna folk om sitt utseende.
Som att faxa hans porträtt från döden.
En död man som är rädd för att bli bortglömd.
De här killarna här...
har fixat det!
De är sedan länge döda
men de blir aldrig bortglömda.
Flickan med glaset...
Kanske hennes tankar är hos någon annan.
Någon på bilden?
Mer troligt en pojke som hon såg någonstans
och kände samhörighet med.
Du menar att hon hellre inbillar sig
tillhöra en frånvarande person
än att skapa relationer
med de som finns omkring henne?
Hon kanske anstränger sig hårt för att hjälpa andra människor med deras misslyckade liv.
Vad tror du om henne?
Hennes eget misslyckade liv?
Vem kan ordna det?
Det är bättre att hjälpa människor än en trädgårdsdvärg.
Lastbilschauffören hade 2,8 promille alkohol i blodet!
Det gör mig illamående!
Snacka om att anställa oansvariga idioter!
- Dina nycklar. - Vänta, Mello.
Hastighet dödar nu för tiden.
Ta Lucien som en förebild.
Ingen radar kan någonsin fånga honom när han arbetar!
Skäms, herr Collignon.
Det är inte hans fel.
Sant, fru Couchoix!
Det är inte hans fel att han inte kan sova. Det är lady Dis.
Gissa vad jag hittade i lastbilen. En damunderkläderskatalog.
Han hade klistrat dit lady Dis ansikte
över modellens!
Vad skall vi ta idag? Fem sparrisar
eller mer lokal historia?
Ingenting.
NYCKLAR TILLVERKAS MEDAN DU VÄNTAR
Är migränen bättre?
Ja, men min ischias höll mig vaken hela natten.
Det är åratal sedan du
såg så bra ut.
"En kvinna utan kärlek vissnar som en blomma utan sol."
Underligt väder idag!
Vad är det som är så lustigt?
Du är den hundrade som säger det.
Vi försöker fördriva tiden för att glömma att tiden går.
Vi gör det för att undvika att ta emot skit.
Jag skriver skit som ingen publicerar.
- Ytterligare en refusering? - Min trettionde!
Är inte din kusin bokrecensent?
Glöm det! Recensenter är som iglar,
de suger blod från författare.
Är din bok
en kärlekshistoria?
Den handlar om en kille som för journal.
Inte om hans förflutna,
men om katastrofer i hans framtid.
Så han blir deprimerad och gör ingenting.
Rent allmänt så handlar den om en dagdrivare.
Jag skall dedikera manuskriptet till dig.
Så du kommer att skriva utan honom!
Hans klotter för mina smulor. Det är sponsorskap.
Varför dröjde du?
Titta på klockan!
Någon har kissat på hans mor!
"Utan dig, kommer dagen känslor att bli som fragment av gårdagens."
Biljetten, tack.
Hur är arbetet?
Du har redan frågat mig.
Mår du bra nu för tiden?
Ganska.
Jag känner en förändring...
Jag har haft två hjärtattacker, en abort, använde crack
när jag var gravid.
Men annars mår jag bra.
Bra.
Är något fel?
Nej, ingenting.
Din trädgårdsdvärg är borta.
Är han tillbaka i verktygsförrådet?
Moskva.
Ingen förklaring.
Han vill se världen.
Jag kan inte förstå det.
FÖRSVUNNEN
VÄSKA
FOTOGRAFIER
Varje normal flicka skulle ringa numret,
möta honom, lämna tillbaka albumet
och se om hennes dröm är genomförbar.
Det kallas för en verklighetskontroll. Det är det sista som Amélie vill.
Jag sade!
Kan hon bli förälskad?
Var är chefen?
Sover i blomkålen.
Vad?
Sover i blomkålen.
Du vill att jag... Vill vad?
En skraplott, tack.
Hur fungerar det?
Ja skall visa dig.
Låt oss båda skrapa en tillsammans.
Du skrapar här...
åt sidan.
Ingenting. Och du?
Inte jag heller.
Otur med kort...
Som de säger!
Jag måste gå tillbaka.
Porrvideo Palatset.
Jag ringer om annonsen.
- Är du över 18? - Ja.
- Rakad? - Ursäkta?
Är du rakad? Paj med päls säljer inte.
Hur mår du, fru Wells?
När du inte har något att leva för...
Kom igen, livet är underbart!
Fortsätt drömma, barn.
Hej, herr Dufayel.
Här är din beställning herr Dufayel.
Jag tvivlar på det. Jag hatar kronärtskockor
Det borde du inte.
Titta på detta.
Ta dem.
Det är bättre.
Lucien, du är en trollkarl!
Med hälsning från herr Collignon.
"Herr" Collignon?
Förlåt, det bara halkade ur mig.
Öva Lucien!
Öva! Säg efter mig.
Collignon, ner i toan.
Din tur nu. Collignon...
Collignon, stor idiot!
Se där, du kan göra det.
Collignon, död och borta!
Mycket bra!
Collignon, stor idiot, ner i toan!
Okay! Det räcker för idag.
Lucien, det räcker!
Mycket bra.
Jag fann den här under din matta.
Fortfarande ingen vinst!
Inte jag heller.
Får jag?
Där är en liten...
Du är underbar
när du rodnar.
Som en vild blomma.
Det är min dåliga mage.
Godmorgon allihop!
Underbar dag!
Ett paket Gitanes, tack.
Bravo! Leve Frankrike! Du skållade mig!
Tio av tio! Fullträff!
Det var Amélie hon...
När de gick upp för Mont Blanc...
silikonet i hennes ansikte
frös till. Hennes ansikte
blev som en varig massa!
Vinglögg och pepparkakor.
Jag var för hård mot flickan med glaset.
Berätta om pojken hon träffade. Möttes de igen.
De är intresserade av olika saker.
Lyckan är som Tour de France.
Om du väntar blixtrar det förbi dig.
Du måste fånga det när du kan.
Vad får det lov att vara?
Ursäkta mig. Jag fann den här på gatan.
Nino kommer att bli glad!
Han var så ledsen häromdagen.
Jag nästan bad till St. Anthony!
Är... Nino här nu?
På onsdagar, han arbetar på nöjesfältet.
Hur länge har han haft den här samlingen?
Sedan jag gav honom arbete här, förra året.
Tidigare samlade han på fotavtryck. Han arbetade på nätterna.
På dagarna tog han foton av fotavtryck i våt cement.
Han är en lustig kille.
När vi träffades var han en tomte.
Andra saker, som...
När han hörde ett lustigt skratt, så bandade han det.
Oj!
Det måste vara svårt för hans flickvän.
Han behåller dem inte så länge.
Det är hårda tider för drömmare.
Eva! Kommer kaffet snart?
Måste gå. Tack för albumet.
Det är okay. Jag har tid att ta det till nöjesfältet.
Gör som det passar dig. Spöktåget. Fråga efter Nino Quincompoix.
Är Nino här?
Han kommer inte in förrän klockan 19:00
- Är det inte möjligt att träffa honom tidigare? - Jodå.
20 francs.
Vi ses nästa onsdag.
17:00 i morgon. Vid Montmartre karusellen. Ta med dig 5 francs.
Vill du veta något om henne?
- Känner du henne? - Var så säker!
Hon stoppar oss i sin skjortficka.
Närmast sitt bröst!
- Är hon söt? - Inte illa.
- Underbar. - Nej. Söt
- Underbar! - Söt.
- Vad vill hon ha av mig? - Hon är pank.
Hon vill han en belöning för albumet.
Och hon samlar på foton också.
Hon vill byta oss mot en enögd man med glasögon!
Nej, du dummer!
Hon är kär.
- Jag känner henne inte ens. - Det gör du.
Sedan när?
Sedan alltid.
I dina drömmar.
Du! Mannen med plastpåsen! Det är till dig.
Följ de blå pilarna, herr Quincompoix.
Dåren tittar på ett finger som pekar mot himmelen...
Jag känner främlingen på bilderna.
Han är ett spöke. Han är osynlig!
Han syns bara när filmen är framkallad.
När en flicka blir fotograferad,
säger han "Woo!" i hennes öra.
Medan han smeker hennes nacke.
Det är så han blir fångad, herr Quincompoix!
Vem är du?
Sidan 51.
VILL
DU
TRÄFFA MIG?
Lyssna på detta: "Medan föräldrarna sov,
körde en sexårig pojke iväg
med en trampbil."
"När poliserna hittade honom
på en motorväg i Tyskland. Sa han att han ville se stjärnorna."
Är inte livet underbart, ändå?
Kärlek. Den enda insekt hon inte hade fångat.
- Ingen är immun. - Det ger mig en paus.
Kärleken är en stor kosmetolog.
Hur är hon? Stor, liten? Ljus, mörk?
Låt oss säga... medellängd.
Inte en dvärg eller en giraff. Normal.
Söt, för hennes typ.
Ljus eller mörk, det är svårt att säga.
Hon var inte rödhårig. Med mindre än att...
Glöm det.
Jag minns att hon frågade om din flickvän.
Och?
Jag sa att du inte var intresserad, rätt?
Det gjorde du inte!
Vad bryr du dig? Du känner henne inte ens.
- Exakt. Det är mysteriet. - Du hittar inget mysterium här.
Ett halvt kilo nektariner.
Dessa är sötast.
Lita på honom. Han är konstnär!
Han går hem med ett ton osålt lager.
Varför? Skall han göra en grisgryta.
Nej herrn! Han studerar konst!
Säljer purjolök hela dagen och målar kålrötter hela natten!
Pojken är en värdelös grönsak!
Med en sufflös
i varje källarfönster som viskar återkommande
blyga människor får sista skrattet.
Du kommer åtminstone inte att bli en grönsak! Till och med kronärtskockor
har hjärtan!
Du kommer aldrig att bli en grönsak. Till och med kronärtskockor har hjärtan!
Älskade Mado, Jag saknar dig mer och mer för varje dag.
Jag är i exil i en värld av tråkig khaki.
Jag kan inte sova, jag kan inte äta...
Det här lägret var mitt livs misstag.
Berövad min älskling under fem långa veckor.
Jag tänker oavbrutet på dig. Din Adrien.
Jag struntade i förra månadens lön istället för att säga till.
Jag drömmer om bättre tider framöver.
En orangefärgad dag. Kommer du ihåg, min älskling?
Din för evigt Adrien.
Goda nyheter, älskling.
Snart kommer jag att ha råd att köpa en bil.
Och kan köra hem varje kväll.
Till dess, möt mig på fredag så går vi ut.
MOR
Psykiatriska hjälplinjen.
VAR & NÄR?
En timme senare... på boulevard St. Martin,
Amélie går in i en maskeradbutik.
Vid samma tidpunkt, lämnar en man sitt hem på Rue Lecorbe.
26 minuter senare är Amélie vid Östra Station.
Samtidigt, parkerar mannen med röda skor utanför.
Klockan är exakt 11:40.
Vid exakt detta ögonblick,
har bara Amélie nyckeln till den mystiske mannens gåta.
Hur går det fru Wells?
Inte så illa när det inte regnar.
- Den här är till dig - Mig?
Kära fru Wells, vi har nyligen hittat en postsäck
som försvann vid en flygplanskrasch
den 12:e oktober, 1969 på Mont Blanc.
Vi vidarebefordrar det bifogade brevet till din adress
med vår ursäkt för en ovanlig försening.
Jacques Grasjeau, Kundtjänst.
Älskade Mado, Jag är i exil. Jag kan inte sova, jag kan inte äta...
Jag tänker oavbrutet på dig.
Jag vet att jag gjorde mitt livs misstag.
Jag sade nej till den där kvinnans pengar.
Om allt går bra, kan jag snart ha råd med ett hus.
Jag drömmer om bättre tider framöver
när du kommer att förlåta mig och förenas med mig här,
en orangfärgad dag. Din för evigt älskade Adrien.
Ytterligare ett paket till dig.
Hörde du om portvakten?
Hon fick ett brev.
Från sin man. 40 år försenat!
Det är rätt mycket, är det inte?
Jag är inte så mycket för ett stillsamt liv, herr Dufayel.
Arbeta då med din slanka linje.
Fet före mager. Alltid!
Jag hörde att det kommer att skapas en ny stjärna snart.
Håller du på med stjärnor nu?
Jag såg det på TV hos min mamma, det är därför jag vet.
Jag vet inte om det är sant.
I Amerika,
tar det rika personers aska,
och placerar den i en satellit,
som de skjuter upp i rymden.
Den kommer att lysa för evigt.
Och lady Di...
Kommer de att göra det samma med henne?
Lady Di. Lady Di!
Ge det en lite vila!
Jag kan inte koncentrera mig!
Lady Di!
Renoir!
Jag förstår inte.
Jättebra! Du var fantastisk.
Fungerade det?
Det kommer dit.
Be mig igen en annan gång. Skadan är redan gjord.
- Skada? - Alla kallar mig Snövit!
De Två Väderkvarnarna från kl 16:00
Kan du vikariera för mig kl 16:00?
Nu igen?
Vad plågar honom?
- Jag ler för mycket. - Skulle han hellre se dig dyster?
Med andra män, ja.
Nino är sen. Amélie kan bara se två förklaringar.
1: Han fick inte fotot.
2: Innan han kunde sätta ihop det,
tog ett gäng bankrånare honom som gisslan.
Snutarna förföljde dem.
De kom undan,
men han orsakade en krasch.
När han kom till medvetande, hade han tappat minnet.
En före detta fånge plockade upp honom,
trodde att han var en flykting,
och skeppade honom till Istanbul.
Där mötte han några Afghanska kuppmakare
som fick honom att stjäla några ryska stridsspetsar.
Men deras lastbil körde på en mina
i Tajikstan.
Han överlevde, tog sig till kullarna,
och blev en Mujaheddin.
Amélie vägrar att bli upprörd för en kille
som kommer att äta rödbetssoppa hela sitt liv i en mössa som liknar en tehuva.
- Vad får det lov att vara? - Kaffe, tack.
Dagens meny.
Han är förstådd.
Han kommer att lägga ner sin sked,
doppa sitt finger i sockret...
vända sig sakta
och tala till mig.
Är det här du?
Ja, det är du.
- Mer kaffe? - Nej, tack.
Så, det är den här mannen, som håller upp handen?
Är hon kär i honom?
Jag tror att det är på tiden att hon tar en riktig risk.
Hon kanske gör det. Hon tänker ut en list...
Hon tycker om listigheter.
I själva verket är hon feg.
Det är därför jag inte kan fånga hennes blick.
Dufayels försök att lägga sig i är odrägliga.
Om Amélie väljer att leva i en dröm
och förbli en inåtvänd ung kvinna,
så har hon sin fulla rätt att röra till sitt liv!
Vad gör du?
Berätta för mig, Lucien.
Har du nycklar till alla lägenheterna för leveranser?
En av era kiosker är trasig.
Det ser ut som om den har fastnat.
Östra Stations biljetthall
Köp en video och få en gratis?
Samantha?
Kan du vikariera för mig vid...
fotokiosken på Östra Station, klockan 17:00 på tisdag.
Nästan klar.
Den mystiske mannen var inte ett spöke eller en man som var rädd för att åldras,
utan helt enkelt reparatören,
en normal tekniker som gjorde sitt arbete.
Han fortsätter att spionera på mig! Det gör mig illamående.
4:05: Uppenbar kvinnlig konspiration.
Kors, du är spänd!
Lycka till. Du kommer att behöva det.
Ursäkta mig. Stoppade du detta i min ficka?
- Ja, men det är inte från mig. - Jag vet. Var är hon?
Hon är hos sin far.
Det bekymrar mig... Kan jag få prata med dig?
Jag slutar klockan sex.
- Kan du komma tillbaka? - Okay.
Vi ses sedan.
4:08: Schemalagd dockning.
En blond kille i en kamelhårsulster. Tankspridd han också.
Hur kan det vara?
Han kom tillbaka tre gånger samma dag.
1:12:
Kamelhårsulster.
2:50:
Kamelhårsulster.
- 4:17: - Sluta!
Mina utslag har kommit tillbaka. Titta. Suzanne!
Mina utslag har kommit tillbaka. Han gör mig tokig!
Sluta!
Hennes samvete bär skulden.
Jag har fått nog! Jag åker hem.
Psykoanalys är det sista strået!
Sluta kväva dem! Kvinnor behöver luft.
Om du ger dem luft, så blåser de bort dig.
Frisk luft är hälsosamt.
Strunta i det, misslyckade person!
Misslyckad författare, misslyckad liv...
Jag älskar ordet "misslyckas".
Misslyckande är människornas öde.
Det är tid för pratmakare!
Misslyckanden lär oss att livet bara är en skiss,
en lång repetition till en show som aldrig kommer att spelas.
Jag slår vad om att han stal den!
Jag har verkligen några originalideer,
men folk själ dem alltid.
Samma som dina kvinnor.
Vilket betyder?
Det är bäst att du blir van vid det.
Prata för dig själv, du...
- Vad pågår? - Inte mycket.
Georgette gick ut, Joseph blev arg.
"Gick ut"?
Som Gina. Du vet väl vem Gina träffar?
Killen med plastpåsen!
Jag såg deras lilla spel.
Lappen i rockfickan.
4:08.
Han kommer tillbaka, och hej, ögonblickligen går de ut.
Jag är bekymrad för Amélie därför att jag tycker om dig.
Vad menar du?
På det hela taget, männen som jag tycker om är mentalt svaga.
- Jag vill veta mer om dig. - Fråga mig.
En svala gör ingen...
En svala?
gör ingen sommar.
Övning ger...
Färdighet.
- Nyfikenhet... - Dödade katten.
- Brådska... - Gör slöseri.
- På rullande stenar... - Växer ingen mossa.
- Det är en synd... - Att stjäla en nål.
- Frånvaro gör att.. - Hjärtat förväntningar växer.
- Inte illa. - Samlar du på dem?
Hemma säger vi, att en man som kan ordspråk kan inte bara vara dålig.
Söta flicka från 5:e våningen, lyssna på detta!
- Tror du på mirakel? - Inte idag.
Du kommer att få en överraskning.
Tänk om jag berättar för dig att ett lag klättrare
på Mont Blanc hade funnit
starka bevis för att min man älskade mig?
Lucien, Jag behöver lite jäst.
Till fröken Amélie? Skall hon baka sin berömda russinkaka?
Jag kommer tillbaka.
Gå in i sovrummet, fröken Poulain.
Så, lilla Amélie,
dina ben är inte gjorda av glas.
Du kan ta livets smällar.
Om du låter den här chansen försvinna,
kan ditt hjärta bli
så torrt och skört som mitt skelett.
Så...
Gå och ta honom, för guds skull!
"Utan dig, kommer dagen känslor att bli som fragment av gårdagens."
Internationella flygplatsten.
28:e september, 1997. Klockan är exakt 11:00.
På nöjesfältet, nära spöktåget,
knådar karamellknådningsmaskinen,
medan Félix Lerbier är i Villetteparken,
lär han sig att det finns fler vindlingar i hans hjärna
än atomer i universum.
Kardinalerna i Sacré Coeur tränar sin backhand.
Temperaturen är 24 grader C.
Luftfuktigheten, 70%.
Lufttrycket, 999 millibar.
Svensk översättning: Floppy Joe