Han vil vi skal seile dem tilbake.
Han tror han kan seile hele veien tilbake uten oss.
Ja. Mot øst. Mot solen.
Jeg forstår. Du kan stole på meg.
Til Afrika.
Jeg må krysse opp mot vinden.
Vil du over dit? Da må jeg krysse opp mot vinden.
Du får oss alle drept.
Ja, ja. Ta deg et bad, du.
- Vi må signalere til dem. - Han gjemmer seg etter hvert.
Så begynner vi å rope.
De vil ransake skipet.
Gjør deg klar.
SEKS UKER SENERE
Skyt over hodet på dem!
Kom deg inn!
Døren! Døren!
Isabella II, dronning av Spania
Deres Majestet. Noe er skjedd.
Martin Van Buren -
- De forente staters 8. president.
Señor Calderon, ambassadør. Det dreier seg om en viktig sak.
GJENVELG PRESIDENT MARTIN VAN BUREN
Jeg prøver å drikke min brandy etter en meget lang dag.
Jeg forstår. Jeg mente bare at De burde ta Dem av det personlig.
Det er tre-fire millioner negere her i landet.
Hvorfor i all verden skulle jeg bekymre meg om disse 44?
- Det er visse årsaker. - De tar Dem av det.
Skipet heter Amistad.
Det er for lite til å være et transatlantisk slaveskip.
Plantasjeslaver? Vestindere?
Ikke nødvendigvis. De ser i hvert fall ikke slik ut.
Ikke ut fra det glimtet jeg fikk av dem.
- De har noen merkelige arr. - Arr?
De ble oppbrakt av et målefartøy utenfor for Long Island.
Derfra ble de ført til New Haven og overdratt til politiet.
Omkring 40 personer, inklusive fire-fem barn.
De fremstilles for retten om to dager. De blir nok siktet for drap.
Jeg får se hva jeg kan gjøre.
Kanskje en stevning for ulovlig arrestasjon for å forhale saken.
De skal forsvares ordentlig.
FRIHETSKAMP PÅ HAVET
- Høvding! Høvding! - Han er ikke høvding.
Bror! Bror!
Han er ikke din bror.
- Hva er han da? - En hvit mann.
Retten er satt i denne delstatsrett -
- i det herrens år 1839 under forsete av dommer Andrew T. Judson.
Ærede rett?
Retten gir ordet til aktor, Holabird.
Jeg vil gjerne forelegge siktelser for sjørøveri og drap...
- Jeg har en begjæring om... - Det er jeg som har ordet.
De fremsatte siktelser som vil bli overflødiggjort av min begjæring.
Deres begjæring om en stevning -
- er ugyldig inntil en stevning rent faktisk -
- mirakuløst blir utstedt av en høyere instans.
Og De vil kanskje være så vennlig -
- å unnlate å utgi Dem for sakfører når De ikke er det.
- Som sagt ... - Ærede dommer.
Hr. utenriksminister.
Jeg kommer på vegne av USAs president -
- for å fremlegge dronning Isabella av Spanias krav -
- i henhold til vår felles traktat om rom sjø av 1795.
Disse slavene tilhører rettelig Spania -
- og skal i henhold til traktatens paragraf 9 straks sendes tilbake -
- og alle andre krav avvises.
Slavene tilhører meg og min styrmann, Deres Majestet.
Hvem er dere, mine herrer?
"Vi, Thomas R. Gedney og Richard W. Meade -
- offiserer i den amerikanske marine -
- henvender oss til retten som privatpersoner -
- og gjør krav på bergelønn for det spanske skipet -
- La Amistad og hele dets last."
Ønsker De å tilsidesette dronningen av Spanias krav?
Hvor var hun da vi kjempet med å berge skipet, ærede dommer?
Dronningen av Spania var opptatt med å styre et land.
Ærede dommer, denne offiserens krav er...
Ærede dommer!
Her er de rettmessige eiere av disse slavene.
På deres vegne og som innehaver av en kvittering for kjøpet -
- utstedt i Havanna, Cuba den 26. juni 1839 -
- anmoder jeg hermed retten om å øyeblikkelig utlevere -
- disse varene -
- og skipet der ute til mine klienter, José Ruiz...
- Yo soy Ruiz. - Yoso Ruiz og...
Pedro Montes.
God dag, mr Tappan. Mitt navn er Roger S. Baldwin, advokat.
- Eiendomsrett? - Eiendommer og andre aktiva.
- Kan jeg hjelpe Dem med noe? - Jeg vet ikke. Hva gjør De?
Jeg eier forskjellige virksomheter og banker.
Jeg tror faktisk De kan hjelpe meg, mr Tappan.
Men jeg er kommet for å hjelpe Dem. Jeg arbeider med eiendomsrett.
Jeg kan få folks eiendom tilbake til dem eller få den fjernet.
Og denne saken er en eiendomssak. Samtlige krav handler om "eierskap".
- Takk, Mr...? - Roger S. Baldwin. Ja. Advokat.
Men vi trenger en ekspert i strafferett.
En prosessadvokat. Men takk for interessen.
Jeg vil nødig virke respektløs, men hvis det var løsningen -
- ville jeg neppe ha kommet, vel?
God ettermiddag, mine herrer.
Til slutt vil jeg be vår høyt aktede kollega fra Massachusetts -
- representant John Quincy Adams -
- om å revurdere sitt upassende forsøk -
- på å forvandle denne eksentriske testamentering -
- av en skraphaug fra en viss James Smithsons dødsbo -
- til et så kalt "Nasjonalmuseum".
Kanskje funderer mr. Adams over sitt svar.
Hvis Deres bemerkninger fortjente et svar, representant Pinckney -
- må De vite at De ville ha hørt fra meg for flere timer siden.
- Hvem? - Mr. Tappan. Lewis Tappan.
Er jeg nødt til å snakke med ham?
- Nei. Han ber om et møte. - Gi meg en hånd.
Han ber, sier du? Jeg kjenner ingen Tappan.
- De har møtt ham flere ganger. - Hvor? Hvor er han?
Han er rett der borte.
Hva er det...? Hvor?
- Lewis! Hyggelig å se Dem igjen. - I like måte.
- Dette er Theodore Joadson. - En ære.
La oss spasere i hagen.
Slipp armen min. Denne veien.
Saken er svært betydningsfull.
- Utenriksministeren er involvert... - De trenger ikke rope.
Han støtter dronningen av Spania som gjør krav på afrikanerne.
- Også andre gjør krav. To sjøfolk... - Hvilken årstid er det?
- Hva mener De?
Det er to ting man kan se det på uten en kalender.
Lønnetrærnes blader er borte -
- og presidenten er ikke hjemme på Pennsylvania Avenue.
Si meg...
Tror De virkelig Van Buren bryr seg om en 11-årig jente med tiara?
Jeg kan forsikre Dem som tidligere president -
Hvilket er å være intet for ingen. Med andre ord: å bli gjenvalgt.
Gi meg en hånd.
- Vil De hjelpe oss? - Slipp armen min. Ta stokken min.
- Mr. Adams? - Ja, hva er det?
Som fortaler for slaveriets avskaffelse, vil De hjelpe oss?
Jeg er verken for eller mot avskaffelse. Nei, det vil jeg ikke.
Jeg kjenner Dem, hr president, og Deres embetsperiode godt.
Og Deres fars. De var barn da han var med til å skape Amerika.
Og De har viet Deres liv til å gjøre dette edle landet enda bedre.
Det mangler bare én oppgave -
- som grunnlovsfedrene overlot til sine sønner -
- før deres tretten kolonier kunne kalles forente stater.
Og den oppgaven er, som De vet, å avskaffe slaveriet.
Deres virke bekrefter at De er mot slaveri, selv om De ikke gjør selv.
- Om De innrømmer det eller ikke... - Mr. Joadson.
De er en av oss.
De er en lærd mann, Mr. Joadson. En historiker.
La meg fortelle Dem noe om det fortrinnet.
Uten å bli ledsaget av et grann anstendighet -
- er slik lærdom ubrukelig.
Tro meg, jeg vet det.
Unnskyld meg, mine herrer.
- Vi satte oss et høyt mål med Dem... - Så sett det lavere.
Finn en hvis inspirasjon vokser jo mer De taper.
Hvis Spania får dem, blir de ført til Cuba og henrettet.
Hvis de to sjøoffiserene vinner,
selger de dem til Spania, som henretter dem
- Får Montes og Ruiz medhold... - En ting forvirrer meg.
- Hva er de verd for Dem? - Vi drøfter saken, ikke utgiftene.
Saken er mye enklere enn De tror, Mr. Tappan.
Den er som alt annet: Jord, storfe, arvegods og så videre.
Storfe?
Man har bare lov til å kjøpe eller selge slaver -
- hvis de er født som slaver, for eksempel på en plantasje.
Det er riktig, ikke sant? Så er de det?
Ja. Født som slaver, for eksempel på en plantasje?
Vi er ikke sikre, men vi tviler på det.
Hvis de er, er de eiendeler som ikke har krav på en rettssak.
Men hvis de ikke er slaver, må de ha blitt ervervet på ulovlig vis
Glem alt om mytteri, sjørøveri, drap. Det er senere, irrelevante hendelser.
Glem alt annet enn det viktigste punktet:
Ulovlig overdragelse av tyvegods. I begge tilfeller vinner vi.
Denne krigen må føres på rettferdighetens slagmark.
På hva?
Det er imot mine prinsipper å la dette utarte seg -
- til en øvelse i juridiske spissfindigheter.
- Jeg snakker om sakens kjerne. - Det gjør jeg også.
Det er vår skjebne -
- som motstandere av slaveri og som kristne å redde de menneskene.
De er mennesker, ikke dyr.
Ansatte Kristus en advokat kanskje?
Nei. Han gikk edelt til korset. Vet De hvorfor?
For å tjene som eksempel. Og det samme må vi gjøre.
- Men Kristus tapte. - Nei, det gjorde han ikke.
Ønsker De ikke å vinne, Mr. Joadson?
Jeg gjør i hvert fall. Av og til blir jeg ikke betalt hvis jeg taper.
Det bringer oss tilbake til det tidligere spørsmålet. Prisen.
Skal jeg overgå Guds sønns advokat, må jeg ha 2,50 dollar om dagen.
Hvem tror du de er?
Det ser ut som om de skal kaste opp.
De opptrer.
Men hvorfor ser de så elendige ut?
Dere hører ikke til her. Bordet deres hører ikke til her.
Dette er temne-stammens område.
God dag, min herre. God dag.
Vil dere sitte? Så sitt borte hos mende-stammen.
Hva gjør du, temne?
Vil dere ha bråk? Så kom inn på territoriet vårt igjen.
Hva er det? Få bort det bordet.
Gå tilbake til sherbro-stammen.
Der.
Jeg beklager. Jeg forstår ikke.
Unnskyld...
Mitt navn er Roger Baldwin. Og dette er Theodore Joadson -
- eier Forten Shipping.
Dette er professor Gibbs, som er språkkyndig.
Hva vil du?
Snakk videre. Få dem til å si noe.
Har du sett dette før?
Jeg kunne drepe deg med bare nevene før du rekker å hugge.
Er det ditt? Er det...?
Nei.
Jeg må vite hvor dere kommer fra.
- Hva sa han? - Jeg forsto ikke et ord.
Jeg tror han sa: "Vis meg kartet".
- Er han her for å hjelpe oss? - Jeg vet ikke.
Han minner meg om Fula fra Baoma.
Han som skraper opp elefantmøkk i åkeren.
En møkkskraper er kanskje akkurat det vi trenger nå.
Her. Afrika. Kommer dere derfra?
- A-fri-ka. - Hva vil han?
Idioten elsker å høre seg selv snakke.
Er du født i Vestindia?
De er idioter alle tre.
Hva sa han?
Han sa...at de er nødt til å gå.
Se. Der er de elendige igjen.
Gud velsigne deg.
Jeg er ikke redd for deg eller din trolldom!
Legg din hånd på denne boken, så skal jeg be for deg.
Og så, i nattens stillhet -
- etter at spanjolene hadde holdt kveldsandakt og lå og sov trygt -
- brøt de ville fri av sine lenker -
- og snek seg opp på dekket som rovdyr -
- og kastet seg over besetningen med disse sablene og knivene...
- Har du funnet ut hvem han er? - En slags rådgiver. Kanskje deres.
- Så lemlestet de et av ofrene... - Hva med ham?
- Skipskokken, en kreol. - Kanskje deres.
Hadde det ikke vært for de to tapre spanjolene som førte Amistad hit -
- under trusler om å lide samme skjebne -
- hadde vi kanskje aldri hørt om denne massakren.
Var det ikke for deres mot, var disse slynglene unnsluppet rettferdigheten.
Men det er de ikke. Det er de ikke.
Og møkkskraperen?
Jeg har en uhyggelig mistanke om at han er talsmannen.
Kan De se forskjell på en ku og et kålhode?
En murstein og en bjørn?
Eller hva med en pungrotte og en president?
Spanjolene håper at De ikke kan se det.
For denne saken handler ikke om drap, mishandling eller massakrer.
Den handler om å kunne se forskjell på her og der.
Jeg vil vise Dem noe.
Lukk opp munnen. Han forstår meg ikke. Han kan ikke engelsk.
Forstår han ikke det? Jeg trodde han var fra Cuba. Det påstår de.
- Kanskje han ikke liker Dem. - Han ville ikke være den første.
Lærte han det på en cubansk plantasje? Meget dekorativt.
Cubansk plantasje...
Reis deg opp. Reis deg opp.
Reis dere opp.
Takk.
Jeg kan mer spansk, og jeg er fra Philadelphia.
På spanske plantasjer velger slavene alltid å leve -
- omgitt av sine egne skikker og språk.
Hvilke spanske ord må de kunne? "Hent"? "Bær"? "Stopp"?
Ofte er tegnspråk nok for slaver... som for andre lastedyr.
- Jeg representerer Ruiz og Montes. - Det husker jeg.
Jeg har en kvittering utstedt i Havanna for kjøpet av slavene.
Det husker jeg også.
På den står foruten kjøpsprisen navnene deres.
José, Bernardo... Paco og så videre.
På mine klienters vegne overdrar jeg dokumentet til retten.
Mr. Baldwin, De har fremlagt -
- en god del...jeg vil være vennlig og si "indisier".
Har De noe mer håndgripelig dokumentasjon -
- som kan gjendrive denne kvittering og bedre understøtte Deres påstand?
Jeg kunne nok lage noe selv, slik de har gjort...
De sier med andre ord at De ikke har det. Er det korrekt?
Jeg har dem.
Jeg er redd det ikke gjør inntrykk på meg.
- De klarte det bra. - Virkelig?
- Langt bedre enn jeg forventet. - Takk...tror jeg.
Men et øyeblikk fryktet jeg at De hadde glemt at det bare er en sak.
- Det trenger De ikke å frykte. - Bra.
Cinque, jeg heter Roger Baldwin. Jeg er deres advokat.
Takk.
Jeg må kunne bevise hvor dere kommer fra.
Du vil vise dem hvor vi kommer fra.
Hvordan kan du fortelle meg det?
Hvordan kan jeg forklare deg hvor vi kommer fra?
- Kanskje... - Unnskyld. Du bør snakke først.
Her. Her kommer jeg fra.
Her. Dette. Alt dette.
Alt dette er...
- Det er her. - Mitt hjem. Her.
Cuba. Cuba er en øy.
Amistad. Det er her dere...
..hvor alle ble drept. Her.
Cuba, Amistad.
Cuba, er det ditt hjem? Det tror jeg ikke.
Men.. Unnskyld.
Afrika. Dette er ditt hjem, ikke sant?
Dette er ditt hjem.
Ikke sant?
Du er kommet hele veien...
..herfra.
Så langt...
..har jeg reist for å komme hit.
Denne kjennelsen gir oss lov til å ransake skipet. Hva ville de?
Komme om bord. Jeg sa de var nødt til å få tak i slik en. En ekte.
Kommer De ikke?
Lyset.
- Tenn lampen, Mr. Baldwin. - Jeg prøver.
Mr. Joadson?
Er alt i orden?
Ja, jeg...
Disse papirene -
- er del av en lastefortegnelse jeg fant på Amistad i går.
Ved første øyekast synes de å støtte påtalemyndighetens sak.
Det er en liste over lasten. Lasten, som har de spanske navnene -
- som Ruiz og Montes påstår representerer mine klienter -
- er skrevet ned i margen.
Men se...det er ikke Amistads lastefortegnelse.
Det er lastefortegnelsen fra et portugisisk skip.
Det beryktede transatlantiske slaveskipet Tecora.
Tecora.
Jeg kan føre tallrike vitner på at Tecora driver slavehandel -
- utenfor Vest-Afrikas kyst. Elfenbenskysten, Sierra Leone.
Jeg vet hva De tenker.
Sierra Leone er et britisk protektorat. Slaveri er forbudt.
Dets største havn er faktisk blitt omdøpt til Freetown.
Hvordan kan et portugisisk skip drive slavehandel i dette farvannet?
Det skal jeg si Dem. Med ett ord:
Ulovlig.
Hva disse mennene sier betyr intet, for dette beviser at de er løgnere.
Mine klienters reise begynte ikke i Havanna, som de påstår.
De vet faktisk at mine klienters reise...
..begynte mye, mye lenger borte.
Jeg undervurderte Dem. Det gjorde jeg virkelig.
- Det bør jeg ta som en kompliment. - Det bør De. De har klart det.
Jeg kan ikke forestille meg at det ikke ender lykkelig nå.
Blør jeg?
Jeg kan ikke se noe.
Hvordan har jeg gjort meg fortjent til det?
De tok saken, Mr. Baldwin. De tok saken.
Ta det som en kompliment.
"Som De kan se -
- må De handle umiddelbart før denne saken med afrikanerne -
- splitter våre to land."
- "Mektige land." - "Våre mektige land."
"For mektige land handler det tross alt om handel."
"Slaveri er grunnlaget for vår handel i Den nye verden."
"Uten det ville vårt gode forhold og glimrende handelsforbindelser -
- bli brakt i fare."
"Uten det ville vi kanskje ikke ha hatt den ære -
- å bistå Dem i Deres opprør mot britene."
"Som slaveeiende nasjoner må vi stå fast sammen."
"Bare prek nestekjærlighet for Deres borgere -
- men hold fast på makten som beskytter dem."
"Den makten er deres velstand. Afrikanerne må aldri bli satt fri."
"I dypeste beundring, Isabella II, dronning av Spania."
Jeg akter ikke å bøye meg for en dronning i puberteten.
- Glem dem. De er uvesentlige. - I prepuberteten.
De må tenke over hva denne saken betyr her i landet.
Bare noen ville fortelle meg det! De sa den var ubetydelig.
Ikke lenger.
John Calhoun avla meg et besøk -
- for å forklare hvorfor denne saken har langt større betydning -
- langt større "symbolverdi" for Sørstatene enn for Nordstatene.
Hvis afrikanerne blir henrettet, vil slaverimotstanderne utnytte det.
De vil få flere tilhengere. Men hvis de blir satt fri -
- vil Sørstatene gå sammen imot Dem så De ikke blir gjenvalgt.
På grunn av dette?
- Det er enda verre. - Hva kunne være verre?
Calhoun mener, og jeg er ikke uenig med ham -
- at dette kunne føre oss et skritt nærmere en borgerkrig.
- Dette? - Ja, hr. president.
Men alt er ikke tapt.
Juryen ser ut til å ville frifinne dem men den kan avsettes.
Kan den?
Men vi burde gå et skritt videre og fjerne dommeren.
Kan vi det?
Han kunne overtales til å trekke seg av flere grunner.
Med det i tankene har jeg sett på mulige avløsere -
- og funnet en som jeg mener er bedre.
Han er ung, så han har karrieren foran seg -
- og føler ingen trang til storsinnede avskjedsgester -
- for ettermælets skyld. Og han er monumentalt usikker -
- spesielt når det gjelder hans katolske arv.
- Er han katolikk? - Hans bestefar var katolikk.
Og det har Mr. Coglin forsøkt å holde hemmelig hele sitt liv.
- Hr president, møt dommer Coglin. - Takk for at De ville komme.
Jeg har lest i avisene -
- den fortsatte sagaen om Amistad.
- I de riktige avisene. - De riktige avisene. Ja.
Det seneste kapitlet var uheldig. Hva vil De gjøre nå?
Det er derfor jeg forstyrrer Dem.
De forstyrrer meg ikke.
Hvordan tok den unge advokaten nyheten?
Med opphøyet ro. Med opphøyet ro.
Det viktigste er at han gjorde alt riktig. Han beviste sin sak.
- Gjorde han? - Ja. Overraskende nok.
Da får han jo bare gjøre det igjen. Det burde være lettere andre gang.
Det spiller dessverre ingen rolle hva han gjør.
Ryktet sier at den nye dommeren ble håndplukket av Van Buren selv.
Jeg trodde den utøvende og den dømmende makt var atskilt.
Ikke mer enn disse grenene, Mr. Joadson.
Ikke mer enn dem.
Så nå vet De det.
Hr president, hvis det var De som var forsvarer...
Men det er det ikke. Og gudskjelov for det.
Men hvis det var...
Hva ville De gjøre?
Da jeg var advokat en gang for lenge siden, unge mann -
- erkjente jeg etter mange forgjeves forsøk at i en rettssal...
..er det den som forteller den beste historien som vinner.
På ikke særlig advokat-aktig vis gir jeg Dem denne erfaringen -
- uten beregning.
Takk for uleiligheten.
Hva er historien deres for øvrig?
Hva er historien deres?
De er...
- De er fra Vest-Afrika. - Nei. Hva er HISTORIEN deres?
Mr. Joadson, hvor kommer De opprinnelig fra?
Georgia.
Oppsummerer det hva De er? En fra Georgia? Er det Deres historie?
Nei. De er en eksslave som har viet sitt liv til å avskaffe slaveriet -
- og overvunnet store forhindringer og trengsler underveis.
Det er Deres historie, ikke sant?
De og denne unge så kalte advokaten har bevist hva de er.
De er afrikanere. Gratulerer.
Hva De ikke vet og på ingen måte har forsøkt å finne ut -
- er hvem de er.
Korrekt?
Sju.
Åtte.
Ni.
Ti.
Hva med Dem, Mr. Baldwin?
Vil De telle fra en til ti på mende?
En.
To.
Tre.
Fire.
Fem.
Hva er skjedd?
En av dem døde i natt. Vi prøvde å ta liket for å begrave det
Hva vil de? Leve sammen med det?
Devil begrave ham.
Det må de ifølge deres poro-tro. Ellers vil hans sjel hjemsøke dem.
Hvis jeg var Dem, hvis jeg bestemte her -
- ville jeg blåse i reglene og la dem begrave ham.
Jeg tenkte det samme.
Mitt navn er Kai Nyagua og James Covey.
Jeg snakker mende og engelsk, hans språk.
Du og han vil snakke sammen gjennom meg.
- Klærne mine? - Og navnene.
Jeg ble reddet fra et slaveskip av britene.
Jeg reiste aldri tilbake igjen.
Det er oppstått et problem.
Den dommeren som mente at dere skulle settes fri -
- er blitt avskjediget
En ny dommer er blitt satt til å avgjøre saken, uten jury.
Hvordan er det mulig? En høvding kan ikke skiftes ut.
Jeg kan ikke forklare det så du forstår det.
Eller så jeg selv forstår det. Bare at det er skjedd.
Jeg er ikke noen stor taler eller rådgiver, Cinque.
Jeg er ikke noen stor mann i min bransje.
Jeg vet ikke om jeg alene -
- kan overtale dommeren til å sette dere fri.
Jeg trenger din hjelp.
Når vi skal i retten, har jeg bruk for at du snakker.
Jeg er ikke rådgiver av noen art. Jeg kan ikke snakke for de andre.
Cinque, de andre sier du kan. De sier at du er lederen.
Det er jeg ikke.
Hva er det jeg hører om en løve?
De sier at du ene mann... ene mann -
- drepte det mest grusomme uhyret noen har sett.
Er det ikke sant?
Den hadde drept mange mennesker.
Selv jegere blant oss. Alle, også jeg, var redd.
Jeg lå sammen med min familie da den plutselig dukket opp.
Da den angrep -
- tok jeg en stor sten og kastet den.
Og ved et mirakel traff jeg den.
Han vet ikke hvordan, men den døde.
En sten.
Hele landsbyen var takknemlig.
De viste meg respekt.
De behandlet meg som en fyrste.
De ga meg fint vevet tøy.
Jeg tok alle tingene de ga meg.
Men jeg visste at jeg ikke fortjente det.
For da jeg kastet den stenen... Hvis jeg hadde bommet...
Da ville han ikke sitte her og fortelle dette.
Han ville være død.
Forstår dere det?
Jeg er ingen stor mann...
..bare heldig.
Jeg kunne gi deg rett, bortsett fra at du glemmer noe.
Den andre løven.
Amistad. Oppstanden.
Var det også et tilfelle? Neppe.
Det var ikke tapperhet.
Enhver ville gjøre det samme for å komme hjem til sin familie.
Du ville gjøre det selv.
Jeg fikk vite at den kanskje var din.
Min kone ga meg den...
..så den kunne beskytte meg.
Du må fortelle meg hvordan du kom hit.
Snakker du, slår jeg.
Dere skal få min del av høsten. Dere skal få alt hvis...
Seingbe. Seingbe.
LOMBOKO SLAVEFESTNING
Han er syk. Ikke gi ham noe.
Henne. Ikke henne.
Jeg ville drepe dem også.
Men de overbeviste noen av oss om at de ville føre oss hjem.
Takk.
Mr. Holabird.
Litt av en fortelling. Intrige, bortførelse -
- tapperhet til tross for unevnelige lidelser.
Og alt sammen sant. Fortell meg om dette er sant.
At visse stammer i Afrika i hundrevis, kanskje tusenvis av år -
- har eid slaver.
Oversett.
Under hvilke omstendigheter kunne man bli slave i mende-stammen?
Oversett.
- Krig, gjeld. - Jeg forstår.
- Og hvor mange står i gjeld til deg? - Jeg tror ikke De forstår.
Mr. Holabird prøver å skremme min kollega.
Mende-ordet for "slave" betyr nærmere "arbeider".
Eier disse arbeiderne den jorden de dyrker? Mottar de lønn?
Er de fri til ikke å arbeide hvis de velger det?
- Han forhører tolken! - Tolken svarer for vitnet.
- Mr. Baldwin! - Utmerket, Mr. Baldwin.
Slaveri, kontraktarbeid...
Kall det hva man vil. Begrepet er det samme.
Han er kjent med begrepet. Det handler jo om penger, ikke sant?
Slaver, produksjon, penger. Det er ideen med det -
- hvor det enn finner sted. Men jeg er forvirret.
Myrder ditt folk rutinemessig sine slaver -
- på den måten du så levende beskrev for oss?
Naturligvis gjør de ikke det. Hvilket formål skulle det tjene?
Å drepe sine egne slaver er som å brenne sitt eget hus...eller hytte
Hvordan forklarer du dette paradokset?
- Jeg forstår ikke hva De mener. - Jo visst gjør du det. Som alle her.
Den atferd du tilskriver dine bødler, eller mer presist dine ofre -
- og følgelig ethvert annet aspekt av ditt vitneutsagn -
- gir ingen mening. Ikke for deg selv engang.
Men takk for historien. Som all god fiksjon var den underholdende.
Det var alt.
Kaptein Fitzgerald, hva er Deres oppgave i Hennes Majestets Marine?
Å lete etter slaveskip ved Elfenbenskysten.
Slaveri er forbudt ifølge britisk lov.
Likevel er bortførelse av frie mennesker fra Sierra Leone -
- og ulovlig transport av dem til Den nye verden noe som skjer.
Dessverre ikke engang usedvanlig.
Hva i Cinques beretning om hans prøvelser finner De troverdig?
Hans beskrivelse av slavefestningen, for det første.
- Et slikt sted finnes. - Har De sett det?
Det er ikke lykkes oss å finne det, men mye tyder på at det eksisterer.
- Hva da? Rykter? - Rapporter.
Mener De rapporter av det slaget Cinque avla for oss i dag?
Dets eksistens er blitt rapportert.
Cinque beskriver mordet på et stort antall fanger på Tecora.
Mr. Holabird ser det som et paradoks. Gjør De også det?
Ofte når slaveskip blir oppbrakt, eller tror de kanskje blir det -
- kaster de sine fanger over bord for å kvitte seg med bevisene.
De drukner hundrevis av mennesker?
Det virker ikke spesielt lukrativt å handle med slaver.
Å fange en masse bare for å kaste dem over bord.
Det er svært lukrativt.
Bare vi kunne underbygge Cinques historie...
..med beviser av en art.
Lastefortegnelsen.
Denne? Fra Tecora?
Hvis man ser etter, er det et notat foretatt den 10. mai -
- hvor antallet av slaver om bord reduseres med 50.
Hva betyr det?
Hvis man ser det i lyset av Cinques forklaring, betyr det følgende:
Tecoras besetning hadde grovt undervurdert behovet for proviant -
- og løste problemet ved å kaste 50 mennesker over bord.
Jeg ser på samme fortegnelse, og jeg kan ikke se hvor det står:
"I dag kastet vi 50 slaver over bord."
Verken 10. mai eller andre dager.
Nei, naturligvis ikke.
Jeg kan se at lastens vekt ble korrigert.
De reduserte vekten. Men det er alt.
- Det er enkel, makaber matematikk. - For Dem, kanskje.
Jeg vil nok trenge en fjærpenn, papir og en bedre fantasi.
Hvilken vekt vil De mene at notatet henviser til?
Mast og seil, kanskje?
Gi...
..oss frihet.
Gi oss frihet.
Fortell tiltalte at han ikke kan bryte inn med den slags utbrudd.
Gi oss frihet!
Hvis vi skal ha noe som minner om ro...
Gi oss frihet!
Han kan ikke rope "Gi oss frihet" mens jeg avhører vitnet.
Gi oss frihet!
Du behøver ikke late som om du er interessert i den.
Jeg er den eneste som ser deg.
Det er ikke noe jeg later som. Jeg har begynt å forstå det.
Deres folk led mer enn vårt. Deres liv var fullt av lidelse.
Så ble han født, og alt endret seg.
Hvem er han?
Jeg vet ikke, men han blir fulgt av solen overalt.
Her helbreder han mennesker med sine hender.
Beskytter dem.
Her gir folk ham barn.
- Hva er det? - Han kunne gå over havet.
Men så skjedde det noe.
Av en eller annen grunn ble han tatt til fange.
Her er han med hendene bundet.
- Han må ha gjort noe. - Hvorfor det? Hva har vi gjort?
Hva det enn var, var det så alvorlig -
- at han ble dømt til døden. Vil du se hvordan de drepte ham?
Det er bare en historie, Yamba.
Men se her. Historien er ikke over ennå.
Hans venner tok ham ned fra det der...
Den der...
De la ham i en grotte. De la et klede om ham, slik vi gjør.
De trodde han var død, men han viste seg igjen og snakket med sitt folk.
Og så til slutt -
- fløy han opp mot himmelen.
Det er dit sjelen kommer når man dør her.
Det er dit vi kommer når de dreper oss.
Det ser ikke så ille ut.
Buakei...løft hodet.
Reis opp.
Etter omhyggelige og grundige overveielser -
- finner jeg det umulig å avvise myndighetenes argumentasjon.
For meg hersker det ingen tvil om at statsadvokat Holabird -
- Hennes Majestet dronning Isabella av Spania -
- og hennes betrodde utsending, señor Calderon -
- alle er oppriktig overbeviste om at de har retten på sin side.
Jeg tror også at señor Ruiz og Montes -
- kan ha hatt en feilaktig oppfattelse -
- av fangenes opprinnelsesland.
Et spørsmål som er altavgjørende for deres skjebne -
- og også for spanjolenes.
Er de født i Afrika?
Ettersom svaret på dette spørsmålet -
- i høy grad vil påvirke rettens avgjørelse, stiller jeg det igjen.
Er de født i Afrika?
Det tror jeg de er.
Derfor kan Hennes Majestets krav om eierskap ikke honoreres.
Det samme gjelder løytnant Meade og Gedneys krav om bergelønn.
Jeg gir ordre til øyeblikkelig arrestasjon og fengsling -
- av señor Ruiz og Montes...
..av forbundspolitiet for slavehandel!
Og jeg beordrer afrikanerne løslatt -
- og transportert så fort som mulig på statens regning -
- tilbake til deres hjem i Afrika.
Vi klarte det, Joadson! Vi klarte det!
Covey, fortell ham det!
Se på dem.
Det som forvirrer Hennes Majestet mest -
- er det amerikanske rettsvesenets arrogante uavhengighet.
Kan man ikke styre rettsvesenet, kan man ikke styre.
Det er rettsvesenets uavhengighet som sikrer oss vår frihet.
John, det gleder meg at du kom.
Hr. president, senator Calhoun er her.
Jeg var redd du ikke kunne komme.
Det trenger De ikke å være redd for, hr. president.
La meg presentere Dem for señor Calderon, Spanias ambassadør.
- Sa De ikke at han ikke kom? - Det sa han selv.
Forstår De, señor Calderon...
Et voksende antall mennesker i denne delen av landet -
- betrakter oss fra Sørstatene -
- som ikke bare geografisk laverestående.
De ignorerer det faktum at slaveri er så vesentlig for vår samfunnsstruktur
- at man ved å avlive det også avliver oss som folk.
Det er umoralsk. Det er det eneste de vet.
Og følgelig er vi det også.
Umoralske og underlegne.
Vi er underlegne på ett område.
Vi er ikke så flinke til å tjene penger.
Vi er ikke så velhavende som våre nordlige naboer.
Vi kjemper fortsatt for å overleve.
Fjerner man vårt hjerteblod nå -
- vet vi alle hva som skjer -
- i nord og sør.
De blir herrene og vi blir slavene.
Men ikke uten motstand.
Senator Calhoun er for beskjeden.
Det er et annet område hvor han ikke er underlegen: Overdrivelsens kunst.
Spør Dem selv, señor Calderon:
Hvilken domstol ønsker å slå gnisten som tenner brannstormen?
Hvilken president ønsker å sitte ved makten -
- når alt styrter sammen omkring ham?
Ingen domstol før denne.
Ingen president før denne.
Så ikke døm oss for hardt, min herre.
Og be Hennes Majestet om ikke å gjøre det heller.
For den avgjørelsen våre domstoler og vår president må treffe -
- er ikke om denne gemene hopen av afrikanere -
- svang sverdet mot sin fiende -
- men snarere om vi skal?
Kom, Mr. Joadson.
Denne nyheten... Naturligvis er det dårlig nytt -
- men sant å si er de kanskje mer verdt for oss døde enn i live.
Martyrdøden, Mr. Joadson.
Helt siden de første kristne har vi ikke sett noen sterkere katalysator.
De vet at det er sant.
Hva som er sant, Mr. Tappan -
- og tro meg når jeg sier at jeg har sett det -
- er at visse menneskers hat til slaveri er sterkere enn noe annet -
- unntatt slaven selv.
Hvis De ønsker å vekke et slikt hat i et menneske -
- så snakk til ham på den måten, så skjer det kanskje.
Vår president, vår "store mann", har anket til Høyesterett.
Hva betyr det?
Vi skal for retten igjen.
Jeg vet det er vanskelig å forstå. Jeg forstår det ikke selv.
Du sa vi ville bli frigitt hvis vi vant saken.
Nei, nei, nei. Jeg sa at hvis vi vant den i delstatsretten.
Nei. Jeg sa at hvis vi vant i delstatsretten, ville vi gå videre.
Ja vel! Ja! Jeg sa det!
Jeg sa det, men det var en feil! Det jeg burde ha sagt...
- Jeg kan ikke oversette "burde". - Fins det ikke noe ord for "burde"?
Nei! Man enten gjør noe eller lar være.
- Hva jeg mente å si..."Mente"? - Ikke som De mener det.
Prøv å forstå.
Hør etter. Forstå hva jeg sier.
Det jeg sa til deg før dommen...
Det jeg sa til deg før dommen, er nesten slik det fungerer her.
- Nesten. - Ja, Cinque, men ikke alltid.
Og det er det som er skjedd.
Hva er dette for et sted?
Hvor man nesten mener hva man sier?
Hvordan kan man leve på den måten?
"Til Hans Eksellense John Quincy Adams -
- medlem fra Massachusetts, Representantenes hus."
"Jeg forstår på Mr. Joadson -
- at De er kjent med Amistad-afrikanernes situasjon."
"Da vet De også at vi hele veien har hatt hell -
- med å fremlegge saken. På tross av dette og sannsynligheten for -
- at Van Buren skulle bli gjenvalgt -
- har han anket den siste, gunstige dommen -
- til landets høyeste rettsinstans."
"Som De sikkert vet -
- er sju av ni høyesterettsdommere selv slaveeiere fra sør."
"Vi trenger Dem."
"Hvis en mann på noe tidspunkt burde forlate sine daglige gjøremål -
- og berede se på å gå i strid, er det nå."
"Cicero sa en gang i en appell til Claudius:"
"Hele krigens utfall avhenger av én tapper og fremragende mann."
"I dette tilfellet mener jeg at det avhenger av to:"
"En tapper, for øyeblikket lenket mann ved navn Cinque, og Dem."
"Ærbødigst, Roger S. Baldwin, advokat."
Mr. Tippings, unnskyld meg.
- Noe svar fra Adams? - Hva sa Cinque?
- Han vil ikke snakke med Dem. - Vil han ikke snakke med meg?
Hvordan går det med engelsken din? Ikke bedre enn min mende, antar jeg.
Cinque, jeg vet du ikke har lyst til å tenke på dette -
- men er du klar over at jeg er alt du har?
For nå er det tilfeldigvis slik, ettersom min praksis ligger i ruiner,
at du er alt jeg har.
Se. Dette er meg. Ser du det?
Ser du nålen her? Og denne, Cinque, er til meg.
Trusler på livet.
Noen av dem underskrevet av mine egne klienter.
Jeg burde vel si forhenværende klienter.
Det er enda en følge av å ikke ha et klientell.
Jeg har frihet til å sitte her så lenge som kreves for å få deg i tale.
Du forsto det ordet. Frihet.
Da blir vi sittende her.
Cæsar.
Cicero appellerte til Julius Cæsar, ikke Claudius.
Claudius ble først født 100 år senere.
Men De hadde én av dem riktig.
- Er det ham? - Ja, hr president.
Lås opp døren.
Adams har flørtet med motstanderne av slaveri i 15 år.
- Hvor gammel er han? - Altfor gammel.
Han sover i de fleste samlingene.
President, slumrende kongressmedlem, arrest-advokat.
Man gleder seg til å se hva det neste blir.
Lurer på hvordan det er.
Å vite hele sitt liv, sine bedrifter til tross
- at man bare vil huskes som sin fars sønn.
John Quincy Adams vil bare bli husket for sitt mellomnavn.
Jeg lurer på... Fins det noe ynkeligere enn en ekspresident?
Jeg snakket om John...
Cinque har bedt meg om -
- å spørre Dem om De har overveiet spørsmålet om jurisdiksjon.
De kapret skipet langt ute på havet -
- og verken Spania eller Amerika eier havet -
- så hvorfor gjelder traktaten?
Fortell at traktaten ikke anerkjenner begrensninger av den art.
- Han vil spørre hvorfor. - Fordi jeg sier det.
Unnskyld...
Cinque ber meg spørre: Hvis han er Ruiz og Montes' eiendom -
- hvorfor gjelder en traktat mellom USA og Spania?
Eller deres borgere.
"Eller deres borgere" står det, hvis han absolutt vil vite det.
Men det er et godt poeng.
Har Storbritannia noen traktater med Vest-Afrika som har forrang?
Har Storbritannia noen traktater med USA som...
Har USA noen traktater med Vest-Afrika?
Har Spania noen med Vest-Afrika? Har Connecticut noen...
Nei, nei, nei! Hold opp!
- Ta av ham lenkene. - Jeg har ordre til å sikre meg...
Vennligst ta av ham lenkene.
Ja vel, hr. president.
Dette er enphalaenopsis, en sommerfuglorkidé -
- som jeg har hentet i Kina.
Og dette er en marianøkleband fra en engelsk hage.
Og denne liljen er fra Sør-Frankrike.
Dette er min noisette-rose, og den kom hele veien fra...
Vel, Washington D.C., men ikke si det til noen.
Vær så god.
Afrikansk fiol. Den var svært vanskelig å få tak i.
Du vet -
- at dere skal for Høyesterett. Vet du hvorfor?
Det er der de vil drepe oss.
Nei. Jo, av og til er det også riktig.
Men det var ikke det jeg mente.
Det er en annen og viktigere grunn. skjønt jeg må innrømme -
- at den kanskje er viktigere for oss enn for dere.
Nei, ikke...
Vet du hvem jeg er?
Har noen fortalt deg om meg?
Hva har de fortalt deg?
- At du er høvding. - Jeg var høvding, ja.
En høvding vil alltid være høvding, selv når han er død.
Jeg skulle ønske det var sant, Cinque.
Du skulle bare vite.
Man forsøker å regjere klokt og sterkt.
Man forsøker å forbedre sine stammefellers liv.
Man forsøker å "drepe løven".
Dessverre er man ikke alltid klok nok -
- eller sterk nok.
Og tiden går -
- og muligheten er spilt.
Hør etter, Cinque.
Vi står overfor å skulle forelegge deres sak -
- for vårt lands høyeste rettsinstans.
Vi skal til å kjempe med en løve -
- som truer med å rive vårt land tvers over.
Det eneste vi har å forsvare oss med, er en sten.
Naturligvis har du ikke bedt om å stå midt i denne historiske brannen -
- mer enn jeg har gjort det. Men vi befinner oss her -
- ved et gåtefullt sammentreff av omstendigheter -
- og hele verden ser på. Så hva skal vi gjøre?
Vil han hjelpe oss? Han kommer med flere spørsmål enn svar.
- Hva sa han? - Jeg forsto det ikke.
Cinque, hør her.
Jeg er ærlig overfor deg. Alt annet ville være mangel på respekt.
Jeg forteller deg, jeg forbereder deg -
- jeg antar at jeg forklarer deg -
- at vi har en usedvanlig vanskelig oppgave foran oss.
Vi vil ikke være alene.
Alene? Absolutt ikke. Vi har retten på vår side.
Vi har en rettferdig sak. Vi har Mr. Baldwin.
Jeg mente mine forfedre.
Jeg vil påkalle dem fra fortiden -
- helt tilbake fra tidenes morgen -
- og be dem komme og hjelpe meg -
- ved domsavsigelsen.
Jeg vil strekke meg tilbake i tiden og trekke dem inn i meg.
Og de er nødt til å komme -
- for i dette øyeblikket er jeg den eneste grunn til at de har levd.
Ærede rett...
Jeg finner stor trøst i den kjensgjerning -
- at min kollega Mr. Baldwin -
- har forelagt saken -
- så kompetent og fullstendig...
..at jeg knapt har noe å tilføye.
Men...
Hvorfor er vi her?
Hvordan kan en simpel eiendomstvist bli så viktig -
- at den skal forelegges for Høyesterett?
Er vi redd de lavere rettsinstanser ikke er nådd frem til sannheten?
Eller er det vår altfortærende angst for en borgerkrig -
- som har latt oss overøse en opplagt sak med symbolisme -
- og som nå får oss til å se bort fra sannheten -
- skjønt den står foran oss som et stolt kneisende fjell?
Sannheten...
..er så sannelig blitt drevet ut av denne saken som en slave...
Pisket fra domstol til domstol, ulykkelig og ussel.
Og ikke som følge av noen...
..enestående juridisk dyktighet hos våre motstandere...
Men i kraft av presidentens lange, mektige arm.
Dette er ikke en banal eiendomstvist.
Det er denne domstols hittil viktigste sak.
For det den i virkeligheten handler om -
- er selve menneskets natur.
Dette er...
..avskrifter av korrespondanse -
- mellom utenriksminister John Forsyth -
- og dronningen av Spania, Isabella II.
Jeg ber Dem -
- lese dem og ta dem med i Deres overveielser.
Når jeg nevner dem nå, skyldes det en pussig formulering -
- som ofte gjentas.
Dronningen nevner igjen og igjen våre "inkompetente domstoler".
Hva ville falle bedre i hennes smak?
En domstol som finner afrikanerne skyldige?
Det tror jeg ikke.
Og det vil jeg utdype.
Det dronningen ønsker, er en domstol som gjør som hennes domstoler.
De domstoler dette 11-årige barnet leker med -
- i sitt eventyrrike ved navn Spania. En domstol som adlyder ordre.
En domstol man kan leke med som en dukke.
En domstol som vår egen president...
..Martin Van Buren ville være meget stolt av.
Dette er en publikasjon som utgis av presidentens kontor -
Den heter "Executive Review". Jeg er sikker på at dere leser den.
Eller i hvert fall at presidenten håper at dere gjør.
Det er et av de siste numrene. Det inneholder en artikkel -
- skrevet av "et kvikt sørstatshode".
Min tidligere visepresident John Calhoun, kanskje. Kunne det tenkes?
"Det har aldri eksistert noe sivilisert samfunn -
- hvor én del ikke utnyttet en annen dels arbeidskraft."
"Uansett hvor langt man går tilbake -
- til oldtiden, til bibelsk tid, bekrefter historien dette."
"I Paradis, hvor bare to mennesker ble skapt -
- selv der ble den ene utnevnt til å være den andre overlegen."
"Slaveri har alltid eksistert, og er verken syndig eller umoralsk."
"Nøyaktig som krig og fiendskap er naturlig for mennesket -
- er slaveri det også."
"Det er like naturlig som det er uunngåelig."
Jeg må innrømme at jeg er uenig med de kvikke sørstatshoder -
- og vår president som gir dem rett. Jeg vil hevde at det naturlige -
- og jeg vet det er en kontroversiell tanke, er frihet.
Frihet.
Beviset er hvor langt en person vil gå -
- for å gjenvinne den hvis den mistes.
Han vil bryte fri av sine lenker. Han vil tilintetgjøre sine fiender.
Han vil forsøke om og om igjen, mot alle odds -
- på tross av alle fordommer, å komme hjem.
Cinque, vennligst reis Dem opp -
- så alle kan se Dem.
Denne mannen er sort. Det kan vi alle se.
Men kan vi også se en annen ting som er like sann?
At han er den eneste sanne helten i dette rommet.
Hvis han var hvit, ville han ikke stå her og kjempe for sitt liv.
Var han hvit og slaveholderne briter -
- ville han bli tynget ned av alle medaljene vi ville henge på ham.
Det ville bli skrevet sanger om ham.
De store forfatterne ville dikte bøker om ham.
Hans historie ville bli fortalt om og om igjen i våre klasserom.
Våre barn, for vi ville forvisse oss om det -
- ville kjenne hans navn like godt som de kjenner Patrick Henrys.
Men hvis Sørstatene har rett -
- hva skal vi gjøre med det pinlige, besværlige dokumentet -
- Uavhengighetserklæringen?
Hva med dens søkte tanker?
"Alle er skapt like", "umistelige rettigheter" -
- "liv, frihet" og så videre.
Hva skal vi gjøre med dette? Jeg har et beskjedent forslag.
Forleden kveld snakket jeg med min venn Cinque.
Han var hjemme hos meg. Vi var ute i drivhuset.
Han forklarte meg hvordan et medlem av mende-stammen...
Det er folket hans.
Når en av mende-stammen er i en tilsynelatende håpløs situasjon -
- påkaller han sine forfedre.
Tradisjon.
Mendene tror at hvis man kan påkalle sine forfedres ånder -
- vil de alltid være der.
Og den visdommen og styrken som de unnfanget og innga -
- vil komme ham til hjelp.
James Madison, Alexander Hamilton -
- Benjamin Franklin -
- Thomas Jefferson -
- George Washington...
..John Adams.
Vi har lenge nølt med å spørre dere til råds.
Kanskje vi har fryktet at vi ved å gjøre det -
- ville innrømme at vårt særpreg som vi skatter så høyt -
- ikke er vårt alene. Kanskje vi har fryktet -
- at en appell til dere ville bli oppfattet som svakhet.
Men vi har omsider erkjent at det ikke er tilfellet.
Vi forstår nå...
Vi er blitt nødt til å forstå...
..og ta forståelsen til oss...
..at det vi er -
- er det vi var.
Vi trenger deres styrke og visdom for å kunne beseire vår frykt -
- våre fordommer, oss selv.
Gi oss mot til å gjøre det rette. Og hvis det betyr borgerkrig -
- så la den komme.
Og når den kommer, får vi kanskje omsider -
- den amerikanske revolusjons siste slag.
Mer har jeg ikke å si.
I saken De forente stater mot afrikanerne fra Amistad -
- er det denne domstols oppfattelse -
- at vår traktat av 1795 med Spania -
- som påtalemyndigheten har basert sine argumenter på -
- er uanvendelig.
Skjønt den i paragraf 9 klart fastslår -
- at, og jeg siterer: "Oppbrakte skip og laster -
- skal uskadd leveres tilbake til eieren" -
- er det ikke blitt bevist til rettens tilfredshet -
- at nettopp disse afrikanerne passer til denne beskrivelsen.
Vi står igjen med alternativet at de ikke er slaver -
- og derfor ikke kan betraktes som handelsvarer -
- men er frie individer -
- med visse juridiske og moralske rettigheter -
- inklusive retten til å gjøre opprør -
- mot dem som nekter dem deres frihet.
Derfor er det, med én stemmes uenighet, denne domstols avgjørelse -
- at de tiltalte straks blir løslatt -
- og, dersom de ønsker det -
- blir sendt tilbake til sitt hjem i Afrika.
Hva sa du til dem?
Hvilke ord brukte du til å overtale dem?
Dine.
For å beskytte deg.
Takk...
..Baldwin.
Takk...
..Seingbe.
FRIGJØRINGEN AV LOMBOKO SLAVEFESTNING
Ild!
- Alle er ute. - Ild.
Ild!
William Henry Harrison beseiret Martin Van Buren -
- og ble USAs 9. president.
Ta et brev, fenrik.
"Til De forente staters utenriksminister John Forsyth."
"Kjære Mr. Forsyth."
"Det gleder meg å kunne fortelle Dem at De faktisk har rett."
"Slavefestningen i Sierra Leone eksisterer ikke."
Dronning Isabella drøftet Amistad-saken -
- med ytterligere sju presidenter.
I 1864 brast hennes håp om "erstatning" omsider -
- da sørstatshæren ble beseiret i Atlanta.
Cinque reiste hjem til Sierra Leone -
- hvor det var utbrutt borgerkrig.
Hans landsby var utslettet -
- og hans familie forsvunnet.
De ble antakelig solgt som slaver.