Ripped By Bullit
-Idiot. -Hei, kjære. Det er meg.
Det var ikke noe spesielt. Telefonen tilkobles først i morgen.
Jeg ville bare si god natt.
Du får ringe én samtaIe.
La det skje kjapt. Det er skattebetalernes penger.
Kjør forsiktig. Og hils søsteren din.
Du også.
Hva er det, gutt? Har du ingen å ringe til?
Har du fått med alt? En spesial med alt tilbehør.
To brus.
Kan du virkelig ikke levere øl? Jeg kunne trenge en nå.
Hva med samtalen min, da?
Bob og Rita Beeson er visst hjemme. Vi går dit og hilser på.
Ja. Det gjør vi.
-Rommel. -Kom nå, gutt.
SOLGT
Det kan vel ikke ha vært Bob eller Rita som nesten kjørte på oss?
Kanskje det var Christy eller Bobby Jr. Hvem av dem er eldst?
Herregud. Det står en svart mann i stua tll Beeson.
Han stjeler stereoanlegget.
Rommel. Nei, Judy. Kom hit.
Kom. Vi må vekk herfra.
-Han tar alt. Vi ringer politiet. -For en start på sommeren.
Den mistenkte er svart, bevæpnet og farlig.
VELG CECIL TOLLIVER
-Hva er det du gjør? -Jeg leter etter brillene mine.
Men hvor har du tenkt deg?
-Jeg skal gå bort og se. -Pass deg. Han så farlig ut.
Phil. Du er bare advokat. Rommel. Hvor er halsbåndet ditt?
-Se. Politiet er her allerede. -Det var raskt.
Faen!
Ta bort lommelykten, takk. Flytt dere.
-Gå vekk. Vi har en vrien sak her. -Det var vi som ringte.
Ingen fare, konstabel. Mannen min er advokat.
Det var det paret der borte som ringte og varslet, sjef.
Hva heter de? Finn ut hva de heter.
God kveld. Politimester Tolliver. Det var visst dere som ringte.
-Phil Gillman. -Judy Gillman. Vi ringte straks.
Så dere noen inne i huset? Hva var det han gjorde?
Jeg er ikke rasist.
Men når man ser en farget mann på øya, med et stereoanlegg...
-Da vet man jo hva som skjer. -Vet dere hvem som eier huset?
Bob og Rita Beeson.
-Har dere sett dem i kveld? -Fortell om bilen.
Et av barna deres kjørte nesten på oss da vi gikk tur.
De har vei fått bilen i gave.
Den står parkert utenfor, så barna er vel...
Gisler.
Tilkall Riley med gevær og kikkertsikte.
Og alle skal ha skuddsikre vester.
-Takk for innsatsen. -Alle på øya ville gjort det samme.
Det er nok best dere går hjem nå.
Er det ikke noe annet vi kan gjøre?
Dere kan jo tenke på meg på valgdagen.
Hvis vi venter, tar han kanskje bilen og prøver å komme seg vekk.
-Han har jo gisler der inne. -Hva har du tenkt å gjøre, sjef?
Det er jo valgår.
Du er i helspenn. Så mye spenning på én kveld.
Unnskyld. Hvor ligger Country Road?
-Her. -Jaså.
Er du poiltimann?
-Jeg lytter på visse frekvenser. -Du er journalist.
Alle vet hva det dreier seg om.
Kamuflasje.
-Spørsmål? -Hva heter dere?
G-i-l-l-m-a-n.
Judy med J.
Fortell meg hva som skjedde.
-Det var en mann. -En svart mann.
Hva i...
Flott.
-Jeg ser ham. -Han kommer ut. Ta det rolig.
Hei, bikkja.
-Politi. Slipp våpenet. -Er det bilen du vil ha?
Jeg har løftet hendene.
-Slipp våpenet. -Politi. Du er arrestert.
-Slipp våpenet. -Hører ikke. Jeg skrur av alarmen.
Donnie.
Stopp skytingen.
Ikke skyt.
Kom hit.
-Hva er det du driver med? -Alarmen avslørte meg.
Han var bevæpnet. Det er sant. Det så ut som en 9-millimeter.
-Jeg så den. -Han siktet på meg.
-Der er han. -Slutt med det der.
Slutt å skyte på ham.
Ned.
Stan og Earl. Dere bevokter baksiden.
Riley blir her.
-Donnie blir med meg. -Se.
Han slukker lyset.
Nå har vi rotet det til. Vi må tenke på gislene.
-Pakk sammen, Ernie. Vi drar. -Kan vi bli med?
-Vi støtter politimesteren. -Vi er store tilhengere.
-Hvor store? -Kjempestore.
Ring telefonselskapet og få en direktelinje til huset.
Ingen andre samtaler inn eller ut. Forstått?
Hvis vi har flaks, gir han opp uten at noen blir skadd.
Tørk av deg møkka. Du er politimann.
Waldo Lake. Har du lyttet på politiradioen nå igjen?
Vi vet ikke hvor mange det er der inne. Et av barna, tror vi.
-Vi tror han er bevæpnet. -Snart er direktelinjen klar.
-Unnskyld. Hvor var jeg? -Han var bevæpnet.
Ja. Det var han. Med en 9-millimeter pistol.
Kanskje han er død av blodtapet.
Hei. Vi er ikke hjemme, men hvis du legger igjen beskjed...
-Hvem er det? -Hvem er du?
-Politimesteren. -En bevæpnet mann var her.
-Huset er omringet. Er du uskadd? -Ja.
Vi skal få deg ut. Ser du mannen? Vet du hvor han er?
-Nei. -Hvor er du?
-I et soverom. I annen etasje. -Var det bare én mann?
Ja. Men han var bevæpnet til tennene.
Jeg forsøkte å stoppe bilalarmen. Da skjøt han. Han smadret døra.
-Mr Beeson? -Nei. Jeg heter Andrew Sterling.
Kom hit, Waldo.
-Ikke kamera. -Gå og film litt, Ernie.
Hvorfor høres navnet Andrew Sterling så kjent ut?
Den berømte Andrew Sterling? Han er veldig begavet.
Han er berømt. Jeg husker ikke hva han driver med.
Men én ting husker jeg. Han er farget.
Det er sikkert fordi jeg er farget.
Jeg vet hvem du er. Hva er det du mener?
Noen på denne øya forsøkte å drepe meg.
Vi skal få deg ut. Bll hvor du er.
-Sitt. -Flink bisk.
-Jobber dere for lokal-tv? -Nei. Vi er frilansere.
Ligg. Be pent.
Vi jobber mest for lokal-tv, men prøver på de store kanalene.
Vi vil jobbe med de store politi- og redningsprogrammene.
-Snakk, Rommel. -Folk elsker virkeligheten.
Narkoraid. Mord. Husbråk.
Amerika elsker slikt.
Sett dem i politibilen, Donaldson.
Sett dere i politibilen.
Fortell oss når programmet sendes. Vi vil ikke gå glipp av det.
-Jeg må ta det båndet. -Hva med ytringsfriheten?
Den kan dra til helvete.
Donnie. Har du hørt om en fyr som heter Andrew Sterling?
Ja. Har ikke alle det?
-Ha det, politimester. -God natt.
-Han ser virkelig trøtt ut. -Kanskje han har hodepine.
Det finnes ingen innbruddstyv. Ingen gisler. Ingen forbrytelse.
Hva med våpenet? Det var en farget fyr som siktet på meg.
Det var Andrew Sterling som forsøkte å skru av bilalarmen.
På grunn av deg og de idiotene, holdt vi på å skyte ham.
Herregud. Hvis dette kommer ut, blir jeg korsfestet valgdagen.
Vent litt. Jeg har en idé.
Den er helt sinnssyk. Men likevel.
Amos Odell. Nå skaI vi se hva vi har her.
Et par tilfeller av fyllekjøring. Sex med mindreårige.
Hva har du å si til det?
Hun så ut som om hun var atten.
Snakk ikke tull.
Du har kjørt gjennom fem delstater, og havnet her i en stjålet bil.
Bilen tilhører faren hennes. Hun ga meg nøklene.
Jeg kan fortelle hvorfor hagla og pengene lå i bagasjerommet.
Det kan du sikkert.
Ja. Det kan jeg.
Du har flaks. Jeg har et forslag.
Du er ingen hardkokt forbryter.
Men samarbeider du ikke, sier jeg til dommeren at du vil bli det.
Vet du hva som er viktigst for velgerne? Kriminaliteten.
Nettopp. Lov og orden.
Å bekjempe forbrytelser er like viktig som skatter og forbruk.
Hører du?
Jeg går inn, tar ham til gissel, gir opp, og tar bussen tll Canada.
Akkurat. Men vær sikker på at bussen går til Canada.
-Mr Sterling? -Hvor har du vært?
Vi kommer og befrir deg. Er du bevæpnet?
Bare med en stekepanne.
Gå inn. Og kom ut med en gang. Forstått?
Nå skal vi jobbe.
Jeg ringer lokal-tv. Dette bør være med i nyhetssendingene.
-Jeg hørte skudd. -Han skjøt mot oss.
-Hvor er han nå? -Han er godt bevæpnet.
Han er i et av soverommene. I andre etasje. Vent litt.
-Pass deg. Han har en stekepanne. -Skremmende.
På tide å manipulere pressen litt.
Hva var det?
Jeg hører noe. Noen er på vei opp trappen.
Vær helt stilIe. Han vet ikke hvor du er.
Jeg vet at du er her.
Mr Sterling?
Kom fram fra sengen.
Reis deg opp.
Snu deg. Så jeg får se på deg.
Hva gjør du her?
-Det er mitt hus. -Eier du huset?
-Ja. Jeg eier huset. -Du er ikke bare kokk her?
Jeg betalte huset kontant. Jeg eier det.
Han kjøpte visst huset i vinter.
Vi er stolte over å ha ham her.
Uflaks med fyren som brøt seg ut fra fengselet. En dårlig velkomst.
-Det er bare for syns skyld, bror. -Jeg er ikke din bror.
Ikke ta det personlig.
Hold deg i nærheten. Kanskje du får med innslaget ditt i tv.
Håper du ikke tar det ille opp. Jeg trenger en øl.
Du er morder? Eller hva?
Det er det verste med fengsel. Fins ikke øl. Bestilte en dame.
-Du forsøkte å drepe meg. -Hvorfor skulle jeg drepe deg?
Jeg er en torn i øyet på de hvite. Jeg er de fargedes stemme.
En klar stemme som ikke nøler med å si sannheten om de hvite.
-Hva heter du? -Andrew Sterling.
Har du fast jobb, mr Sterling?
Jeg er kulturantropolog, produsent og regissør.
Jeg har skrevet et skuespill som er blitt filmatisert.
-Hva heter den? -"Hei, bror. Hvor står du?"
Den har jeg ikke hørt om.
-Puiltzer-prisen, da? -Har du fått den?
-Ja. -Hvor mye fikk du?
Hvem har sendt deg hit? Arbeider du for regjeringen?
Jeg vet at regjeringen gransker meg. Jeg har sett arkivmaterialet.
-Lurer på om de har noe på meg. -Hvem sendte deg for å drepe meg?
Jeg har en hagle. Du har en stekepanne.
Hvis jeg ville drepe deg, bror, ville du vært død nå.
-Som jeg sa... -Jeg vet det. Du er ikke min bror.
Det er politimester Cecil Tolliver. Huset er omringet.
-Vet dere hvem som er her? -Ja.
-En farget fyr. Som bor her. -Ikke bry deg om det. Kom ut.
-Han er ganske gretten. -SkaI jeg hente deg?
Jeg kommer. Husk hva vi sa. Ingen navn. Ingen bilder.
Ingen får vite noe. Jeg overgir meg, og tar bussen.
Pressen er på vei hit. Den ekte pressen.
-Hallo? Er du der? -Vent ti minutter.
-Ti minutter? -Du hørte hva jeg sa.
Hvorfor lese sladrespalten når man kan lese førstesiden?
-Er du forkjølet? -Jeg har høysnue.
Jeg får også høysnue. Men bare av nyklippet gress.
Sett meg på en nyklippet plen, og jeg er helt svimeslått.
Hva er klokka?
Fin klokke. Jeg så en i et blad en gang. Skulle hatt en sånn.
Jeg tviler på at du har råd.
Hvem sa at jeg skulle kjøpe den?
Få flere folk hit. Jeg trenger hjelp til å roe menneskemengden.
Og hold et øye med pressen. Jeg vil ikke ha et nytt Vietnam.
Oppfattet. Ingen flere Vietnam.
Jeg står på en mørk vei, der man etter intense forhandlinger...
Den bevæpnede voldsmannen er nå klar til å slippe gisselet fri.
Rømninger. Overfall med farlig våpen. Kidnapping osv.
Han heter Amos Odell. Han er hva vi kaller vaneforbryter.
-Du store verden! -Nå må jeg tilbake på jobb.
Hvis purken får sjansen, dreper de meg.
Dette er politimesteren. Kom ut med hendene over hodet.
Der er han.
Hva er det den kjøteren driver med?
Milde makter. Det er Andrew Sterling.
Er det Andrew Sterling?
Legg fra deg våpenet, og slipp gisselet fri.
Hør på meg.
Jeg vil ha en million dollar. Og et helikopter.
Ellers skyter jeg ham.
Takk.
-Forsiktig med neglelakken. -Stille.
Andrew Sterling, den berømte forfatteren,-
-holdes som gissel i sitt eksklusive sommerhus.
Jeg sa det til ham. Jeg hadde rett mht liberalerne på den øya.
Statsadvokaten sender ekstra mannskap og en gisselekspert.
Fortell ham at det ikke er nødvendig. Dette er straks over.
En million og et helikopter. Det var originalt.
Det er det alle vil ha. Penger og en fluktmulighet.
Jeg vil trekke ut tiden.
Hvordan har det seg at en som deg havnet her på øya?
Jeg trodde jeg var i Canada.
Unnskyld?
Jeg har aldri vært her før. Jeg er fra Pittsburgh. Tok feil øy.
Utrolig.
Jeg strøk i geografi, og har elendig retningssans.
Jeg tok noen øl, og prøvde å veksle til meg kanadiske dollar.
For det meste små sedler.
De ble vel mistenksomme i banken. Snart var politiet på plass.
-Amos Odell. -Ikke kom nærmere.
Gi meg hagla.
Hvorfor skyter du ikke svartingen? Vi vil ikke ha ham her.
Slipp våpenet. Du er ingen morder. Bare en billig lykkejeger.
Da er det to av oss.
Beklager at jeg kalte deg svarting. Jeg ville bare...
Jeg skal gi deg svarting, jeg.
Beklager at jeg må gjøre det slik.
Men hvis jeg skaI komme meg til Canada, må jeg ha et trumfkort.
Det er pastor Fenton Brunch. Det er krise. Innkall troppene.
Jeg vet at det er midt på natta. Betal dem. Det er riksdekkende tv.
Vi trenger alle du kan oppdrive.
Hører du meg, sjef? Kom inn.
Stan, Earl, Riley. Blås i pressen. Vi har ingen som bevokter huset.
Oppfattet. Vi kommer straks.
Hører du meg, sjef?
Snu deg.
Her.
-Er alt i orden, sjef? -Nå stikker vi.
Jeg går på kortsiden av huset.
-Hva gjør dere her? -De store selskapene er her.
-Da kommer vi ikke på tv? -Politimesteren beslagla båndet.
Det kan han ikke gjøre. Det er brudd på ytringsfriheten.
-Det sa jeg også. -Jeg burde koke opp noe av dette.
Phil forsvarte aktivistene i Chicago 68. Han kom i Life.
-Jeg var bare assistent. -Han tar forsikringssaker nå.
Men jeg elsker å forsvare Grunnlovens edle innhold.
Hvor skal vi nå, "Magellan"?
Ikke den bikkja nå igjen.
Alle i nabolaget er innblandet.
Det er visst ingen hjemme.
Flink bisk.
Vær stille, nå.
Stille. Sitt.
Hold ham vekk fra meg.
Se. Han vil visst gi deg hånda.
-Jeg vil ikke ta ham i hånda. -Da blir han kanskje lei seg.
-Jeg nekter. -Tror du han vil skade deg?
Jeg er allergisk mot hunder.
Du er allergisk mot hunder, og du har høysnue.
Så synd.
-Hunder liker ikke fargede. -Hunder er fargeblinde.
Jeg ser det på den hunden at den ikke liker fargede.
Han vil ikke like den neste han treffer hvis du ikke tar hånda.
Labben.
Dr Fink. Kriminalpsykolog og gisselforhandler.
-Dr Fink. -Si Roy.
Kom, brødre og søstre. La solen gå opp over et hav av sort vrede.
Mot et urettferdig samfunn som har som mål-
-å hindre en farget i å bo hvor han vil.
Sett dere i bussene.
Nå begynner det å ligne noe.
Faen.
Jeg trodde sånne som deg visste hvordan man stjal biler.
Jeg har aldri stjålet en bil. Bare hvis jeg har fått nøklene.
Ingen bilnøkler.
Hvite mennesker.
Hei, Amos. Dette er dr R.A. Fink.
Kall meg Roy.
Jeg er her for å hjelpe deg. Jeg vil gjerne bli din venn.
Vil du være venn med meg?
Se hva jeg har funnet. En skjult skatt.
-Hvorfor stikker du ikke av? -Skal jeg gå til Canada, da?
Løgner.
Du ser for mye på tv. Ikke alle fargede bruker stoff.
Alle jeg kjenner, i hvert fall.
Han liker deg. Han trengte bare litt tid.
-Du hadde vel ikke hund som barn? -Jo. Vi hadde hund.
-Du er jo allergisk mot hunder. -Jeg fikk sprøyter mot det.
-Hver uke fikk jeg allergisprøyter. -Jeg hater sprøyter og nåler.
-De tatoverte deg vel med nåler? -Da var jeg full.
Vi hadde ingen kjæledyr da jeg var gutt.
Far ville bare jakte på dyr. Jeg fikk ikke ha hav-aper engang.
-Hva er det? -Vet du ikke det?
De ble annonsert i tegneserier.
Man la dem i vann, og så fikk man en hel by av små skapninger.
De så glade ut på bildene.
De svømte rundt. Var glade og lo. En hel familie.
Jeg ville vel at min egen familie skulle være slik.
Da pappa dro, begynte jeg å be mamma om hav-aper.
Til hver fødselsdag, og hver jul.
Til slutt ble hun lei av maset, og bestilte noen.
Jeg ble veldig glad da de kom.
Hva skjedde?
Ingenting. Jeg helte gørra i vann, og ventet og ventet.
Det ble bare en masse skum. Mamma spylte det ned i do.
Men jeg har aldri vært flink til å følge bruksanvisninger.
-Politi. Hører dere meg? -Det er han. Amos Odell.
Hvordan har han fått tak i en walkie-talkie?
-Han har tatt sjefen til fange. -Er dere der?
-Dette er konstabel Donaldson. -Hvor er pengene og helikopteret?
Vent litt. Jeg må vite om politimesteren er uskadd.
Jeg visste det. De dustete purkene tror vi er i huset.
Jeg sverger på ære og samvittighet at han har det bra.
La ham gå til vinduet, så vi kan se ham.
Hva om jeg sier at vi ikke er i huset?
Da bilr jeg nødt til å kalle deg en løgner, Amos.
Dere skal ikke snakke om å lyve.
Ikke ert ham opp, hva du enn gjør.
Ingen fare. Vi vil bare ikke at noen skal komme til skade.
Kom med pengene og helikopteret litt raskt, da. God natt.
-Han la på. -Jeg skal ringe ham.
Han ønsker kontakt. Han vil nok kommunisere.
-Vil du ha genseren min? -Nei.
Jeg må hjem og lufte hunden. Hvis ikke, vet du hva han gjør.
-Har du familie? -Jeg er gift.
Det var jeg også en gang.
-Vil du ringe henne? -Hun er på vei til søsteren sin.
Vi kan ringe dit. Kanskje hun har sett på nyhetene.
Vi holder min kone utenfor dette.
Kan du knytte et sånt?
-Kona di er hvit, ikke sant? -Du tror du vet alt om meg?
Jeg har sett det før. En farget gjør karriere, skaffer seg penger.
Og vips, så har han en slank blondine med opererte pupper.
Han kjøper seg et stort hus i et snobbete nabolag.
Og forsøker å glemme hvem han er, og hvor han kommer fra.
Forsiktig.
Har du vært i New York?
Jeg vokste opp der. Vi bodde i en bedre del av Harlem.
En gang da jeg var tolv, tok jeg med noen venner hjem.
Vi snakket ganske høyt, og brukte ord vi hadde lært oss i gata.
Pappa hørte oss. Han sa til vennene mine at de skulle gå.
Så tok han meg med inn på badet, og vasket munnen min med såpe.
Han ville ikke at jeg skulle høres "svart" ut. Pappa var velutdannet.
Han var akademiker. Som sin far igjen.
Han var revisor. Akkurat som sin far.
Han jobbet for et stort New York-firma.
Det var bare to fargede i huset. Faren min og vaktmesteren.
Etter 38 år gikk han av med pensjon som del-eier.
Mindre enn en uke senere døde han.
Ingen fra jobben kom til begravelsen.
38 år av livet hans, og ikke et eneste hvitt ansikt.
Bare den gamle vaktmesteren kom.
Faren min gjorde karriere i de hvites verden.
Han ville at sønnen hans skulle gjøre det samme.
Men tro ikke for ett øyeblikk at jeg har glemt hvem jeg er.
Eller hvor jeg kommer fra.
Vi er like, du og jeg, Amos.
Jeg kan være lidenskapelig, krevende og temperamentsfull.
Jeg er ganske hissig.
Men man må lære seg å løse problemene på en akseptabel måte.
Vold løser ingenting.
Ja, jeg heter Rommel. R-O-M-M-E-L.
Adressen er Old Country Road 49.
En stor pizza med alt tilbehør. Bra. Ha det, søta.
-Ringte du og bestilte pizza? -Nei. Jeg bestilte pizza-bllen.
-Mr og mrs Rommel, formoder jeg? -Ikke gjør oss noe.
Ta det dere vil ha. Vi har stereo og tv.
Kamera. Jeg har en verdifull samling baseball-bilder.
-Vi kan skrive ut en sjekk. -Stille. Sitt.
Ikke dere.
Sett dere.
-Bor dere her? -Ja. I sesongen.
Sesongen? Hva mener han med det?
-Bare få tak i bilnøklene hans. -Ikke bilen.
Den er en presang fra min kone.
Beklager. Jeg er presset, frue. Sleng dem hit.
Han fikk den ikke av meg. Det var hans andre kone.
Reis deg.
Er du gift, mr Sterling? Får jeg lov å kalle deg Andrew?
Han liker ikke å snakke om kona. Hun er hvit.
Det har jeg aldri sagt.
Vi var gode venner med Bob og Rita Beeson.
Vi vil gjerne bli kjent med deg og din kone. Selv om hun er hvit.
Hvis vi venter lenge nok, gir han sikkert opp.
-Hva med sjefen? -Hva har du tenkt å gjøre?
Det er jo valg i år.
Jeg husker da jeg fylte elleve år. Jeg hadde selskap.
Mamma og pappa leide en klovn. Veldig gøyal. Gjorde tryllekunster.
Ruby tisset på gulvet. Hun ble veldig flau.
Året etter ville moren min leie ham igjen.
Men han var ikke klovn lenger.
Han studerte til tanntekniker.
Minnet har bitt seg fast i meg.
Denne nøkkelen passer ikke. Ikke denne heller.
Er dette nøkkelen til hundehuset? Hvor er bilnøkkelen?
Gi meg bilnøklene.
Herregud. Lukk opp døra.
Siden fikk jeg en kanin som het Nosey. Jeg var veldig glad i den.
Men den klorte meg, så vi leverte den tilbake.
Siden ville jeg ha en hest. Jeg ville så gjerne ha en hest.
Men jeg fikk skilpadder. 15 stykker i et stort akvarium.
Vi plantet palmer i det. Plastpalmer.
Jeg hadde mange små dyr, men jeg fortsatte å drømme om hesten.
-Lukk opp døra. -Hvem er det du holder med?
Lukk opp døra.
-Jeg vll ha nøklene. -Amos. Det er politimesteren.
-Gud være lovet. De har funnet oss. -Jeg vet at du hører meg.
Inn i huset.
Du får én sjanse tll å legge fra deg våpenet og komme ut.
Legg dere på gulvet.
Hold dere unna vinduene.
Du tror vel ikke han har skadet noen, sjef?
Jeg hørte dem snakke sammen. Som om de var gode venner.
Kommer du ut, Amos?
Overgi deg. Ellers blir vi drept alle sammen.
-Jeg kan anbefale en advokat. -Jeg anbefaler kjeften stengt.
Har du ikke glemt noe?
Du drømmer hvis du tror at gisselet kan redde deg.
Jeg skal arrestere mr Sterling for mordforsøk.
Da har du ikke hørt siste nytt.
Si noe, mr Rommel. Ikke forsøk noen triks.
Hei.
Sterling må ha hatt gjester.
Hva sier du til det?
-Hva er det du vll, Amos? -Et gissel for en million dollar.
Et helikopter for det neste. Så lar dere meg fly vekk.
Jeg har også sett den filmen. Men det vll ta litt tid.
Vi venter her.
Hjelp meg opp.
-Hvor er Donaldson? -Han var her nettopp.
Nachos med ostesmak.
Du blir jo kjent med naboene. Eller hva, mr Rommel?
Ikke kall meg Rommel. Jeg heter Phil Gillman.
Phil Gillman?
Det høres kjent ut.
Phil var med og forsvarte aktivistene i Chicago 68.
"Gisseldrama. Intervju med Phll og Judy Gillman". Hva er dette?
-Herregud. -Navnet er stavet feil.
-Hva er det? -Ingenting.
-Vi staver det med dobbel l. -Jeg vil se på det.
Nei.
Det er ikke noe å se på. Det er helt uinteressant.
Mr og mrs Gillman!
Hva er det på båndet, Phil? Pervers sex?
-Vi så en farget med stereoutstyr. -Vi ringte politiet med en gang.
-Da vet man hva som skjer. -Vi ringte politiet med en gang.
Du snakker om katastrofe.
-Vi trodde... -Jeg forstår.
Vi gjorde en feil. Det er alt.
Det skulle være annerledes her. Dørene skulle kunne stå ulåst.
Man skulle kunne la være å sjekke om man fikk igjen riktig.
Man risikerte ikke å bli skutt av politiet i eget hjem.
Bare fordi man er farget.
Ble du lovet det, kan du forlange stor erstatning.
Mr Rommel? Du har visst bestilt en stor pizza?
Den lukter godt.
-Hvordan kom du deg forbi politiet? -Politiet?
Hva er det som er så morsomt?
Politimesteren blir til latter når de forstår at han vokter tomt hus.
-Hva heter du? -Stacy.
-Jeg heter Amos. -Vet det. Jeg har sett deg på tv.
Du er søtere i virkeligheten.
-Du er vel ikke redd, Stacy? -For hva da?
Hvorfor kjører du moped? Jeg trodde du kjørte restaurantens bil.
-Jeg er på vei hjem. -Bor du her på øya?
Jeg bor på fastlandet. Jeg har sommerjobb som pizzabud.
-Hvor gammel er du, Stacy? -Sytten år.
-Har du en kjæreste? -Ja.
-Elsker du ham? -Ikke så veldig.
Du er veldig søt. Har du vært i Canada?
Nei.
Jeg var på vei dit før alt dette skjedde.
-Det er sikkert kaldt der. -Det kommer an på.
Ring meg.
Vent litt.
-Vi tror han er bevæpnet. -Det var jeg slett ikke.
Du forstår fremdeles ingenting?
Jo. Det gjør jeg. De brukte deg for å redde seg selv.
Nå henger du med.
Hva nå? Hva skal han gjøre med det?
Gi dette til en av journalistene. De vet hva de skal gjøre med det.
-Hva vil skje med deg? -Ikke vær urolig for det.
Jeg tror at mr Rommel vil gi meg bilnøklene.
Amos. Helikopteret har kommet.
Hva med millionen?
Ta det rolig. Du skal få den. Hver dollar. Stol på meg.
Jeg er klar, sjef.
Jeg står på en mørk vei. Etter intense forhandlinger-
-venter vi på at den bevæpnede voldsmannen skal sette gislene fri.
-Ikke rør dere. -Da jeg var tolv, flyttet vi...
Vi går inn.
De er ikke her. Vi har lett overalt.
Ring Blodhund-Bob. Be ham komme med tvillingene.
Politimester. Vi har funnet ham.
Hvor er de, Amos?
Hvor er de, Gillman?
Ikke ta bilen. Vær så snill.
Dere har tre sekunder på dere til å fortelle hvor bilnøklene er.
-Ellers... -Hva skjer ellers?
En, to.
-Han gjør det ikke. -Gjør hva da?
Jo.
Tre.
Han er ingen morder.
-Hvorfor sa du det? -Fordi det er sant.
Hva skal vi gjøre nå?
-Hva er det du gjør? -Hva er det han gjør?
Når man ser en farget her på øya med nøklene til en dyr bil,-
-så skjønner man hva som skjer.
Jeg skal kjøre forsiktig.
Dere er perverse.
Hva har du gjort med dem, Amos? Svar.
-Donnie? -Dette er Amos Odell.
Les opp rettighetene hans, og før ham vekk.
-Gjør som jeg sier. -Du har rett til å være taus...
Fortell dem at pastor Brunch er her. Og han mener alvor.
Du kjører.
Inn med deg. Ut med deg.
Sett deg i bilen.
Nei. Du får ta en annen nigger som gissel.
Du er ikke gissel lenger. Vi er partnere. Amos og Andrew.
Ikke si det. Ikke våre navn sammen sånn.
Hvorfor ikke?
Du skal få slippe historieleksa. Du ville ikke forstå likevel.
Det er du som ikke forstår. Vi er gangstere. Lovløse menn.
Gangstere? Lovløse menn? Du er en ubetydelig småtyv.
Og du bør finne ut ganske kjapt hvor det er du skal.
For du styrer helt klart i feil retning, hvite mann.
Jeg har fått nok. Jeg drar hjem.
Småtyv? Jaså?
Du, da? Du tror hele verden er imot deg fordi du er farget.
Hvis butikken er tom for øl, så er det fordi du er farget.
Hvis det regner og du blir våt, er det fordi du er farget.
Det er ingen sammensvergeIse for å jage deg vekk. Ingen vil drepe deg.
Det er like dumt som å tro at alle fargede er brødre.
Jeg har aldri møtt en farget mann som er så hvit som deg.
-Unna vei, foIkens. -Dere så Amos Odell bli ført bort.
Hvor gislene befinner seg, blant dem Andrew Sterling, er ikke kjent.
Hvor er broder Sterling? Hva har de gjort med ham?
-Pastor Brunch? -Unnskyld.
Hvor er broder Sterling?
Herregud.
Jeg sa jo at jeg var allergisk mot nyklippet gress. Tåler det ikke.
Kanskje det er noe sant i det du sa om meg.
Men jeg burde kunne sette på stereoen, uten å bll tatt for tyv.
Sett broder Sterling fri.
Blodhund-Bob er her.
Tvillingene har ikke sporet opp noen innendørs før. Det går nok.
Hør på meg, brødre og søstre.
En forbrytelse ble begått her i kveld.
-De har fått ferten av noe. -En forbrytelse mot oss alle.
Spre dere, alle sammen.
Vi er her for å beskytte broder Sterling og hans eiendom.
Forlat stedet.
-Vi vet at Sterling er der inne. -Han er ikke det.
-Jo. -Nei.
-New York-liberaler. -Fascist.
Dere er ikke ønsket her. Reis hjem.
Vi henter broder Sterling. Fremad.
Sett broder Sterling fri.
Se hva du gjorde.
-Fenton. Du har tent på huset. -Faen.
Jeg advarte ham mot kvasi-liberalerne.
Du snakker bare sludder. Drar meg med ut hit.
Ta ham, jenter.
-Kan jeg hjelpe deg med noe? -Er du journalist?
Noen mener det.
Jeg skulle gi dette tll en journalist.
-Hvor fikk du tak i det? -Dere vet hva dere skal gjøre.
Ernie.
-Vet du hva dette betyr? -Beste sendetid.
Bedre. Dette blir spillefilm. Kanskje en miniserie.
Takket være godt politiarbeid, er det ingen kriminelle på øya.
Innbyggernes liv og eiendom beskyttes av politiets beste menn.
-Hva med Andrew Sterling? -Vi er stolte over å ha ham her.
Hva er det du gjør?
-Kom tilbake. -Hopp inn.
Uansett hva du sier, så liker i hvert fall hunder deg.
HoId deg fast.
Hva i all verden er det der?
Det er mitt splitter nye sommerhus.
Jeg skulle gjerne...
Hvorfor det? Det er mitt hus.
-Det er så synd at han vinner. -Hvem?
Cecil Tolliver.
-Hva skal du? -Som man sår, så høster man.
Hit, hunder.
Er du sprø? Det er ikke kjæledyr. De jager folk.
Kom hit.
-Flinke vofser. -Lukt her.
-Lukt på denne. Ta ham. Løp. -Det virker.
Ta ham.
Du har en forbryters hjerne.
Hvordan kommer kveldens hendelser tll å påvirke framtiden din?
Jeg har ikke hatt tid til å tenke på valget i november.
Jeg lurer på om journalistene er interessert i dette båndet?
Kommentarer, politimester?
Ta et bilde. Fort.
-Hva befinner seg på det båndet? -Hva heter du?
WaIdo Lake.
-Hva er navnet? -Mrs Sterling. Jeg har bestilt.
Jeg tror du kan gå av her.
Vent litt.
-Her er armbåndsuret ditt. -Behold det.
Takk, bror.
Det er deg vel unt, bror.
Hei, kjære.
-Hva var det? -Jeg er så glad for å se deg.
-Hvordan var første natten på øya? -La oss si at...
Huset trenger litt oppussing.
Canada, her kommer jeg.
SØRGÅENDE MOTORVEl
Misty. Mindy. Kom hit.
Gjør som pappa sier. Kom hit.
Gjør som jeg sier. Kom hit.
Hit!