Norsk tekst: Blåbær@2k Valhall Studios
Joe Blake og Terry Collins. -
- Dette er Mc Cormick fra Los Angeles-politiet.
Kast våpnene og kom ut av bygningen med hendene i været.
Et siste stort ran. For en flott ide.
Ja, Joe vet best.
Joe vet hva han gjør. Og hva får jeg ut av de?
Å være fanget i en bank kalt Alama omringet av politiet.
Disse fyrene har ikke brukt vold i noen av bankranene deres.
Så bare forhold dere rolige.
Joe Blake og Terry Collins har endelig møtt deres likemenn.
De må kunne noen gode triks for å komme seg ut av dette.
Vi står foran Alamo Bank, og det ligner en krigssone.
Spesialstyrkene kommer inn...
Lao Tzu sier at selv de mykeste ting -
- Kan gå gjennom en hest som usynlig vann.
Takk for den komplett ubrukelige opplysningen, Joe.
Jeg er fanget som ei rotte! Min skjebne er en tidlig død.
Kate Wheeler. Husker du Kate?
Forræder. Løgner.
- Dronningen av svik... - Greit, jeg tar poenget.
Gjør du, Joe? Gjør du virkelig de?
For jeg husker at jeg advarte deg.
Å ta et fulltidsgissel var en enorm feiltakelse.
- Vi hadde ikke noe valg. - Jo, vi kunne ha skutt henne.
Du tok henne med inn.
Hvis vi hadde latt henne gå, ville hun ha gått rett til purken.
Joe, se utenfor. Hun gjorde det.
Det var akkurat det hun gjorde.
Kate Wheeler vil motta nasjonens takk. Og ikke minst en bra belønning.
Det har blitt avfyrt skudd.
Kjør.
God kveld, jeg er Darren Head. I kveld har vi en utrolig historie.
Det er både såpeopera og krimdrama.
En historie om svik og grådighet. -
- En blanding av Bonnie & Clyde og Barnum & Bailey.
Det er historien om Joe Blake og Terry Collins. -
- De mest suksessfulle bankranerne i USAs historie.
Før den blodige skuddvekslingen hvor de døde. -
- Fikk jeg sjansen til å intervjue dem da de brøt seg inn i huset mitt -
- Og tvang meg til å fortelle deres versjon.
Det ble filmet av min assistent Giulio med et hjemmevideokamera.
Så det rister og flimrer litt.
I løpet av samtalen avslørte Blake og Collins historien -
- Om deres berømte ran.
24 timer senere var Blake og Collins døde. Nå har vi... Om igjen.
24 timer senere var Blake og Collins døde.
Så i kveldens spesielle utgave av Forbrytere på frifot viser vi -
- Den sanne historien om De overnattende Bandittene.
Fade til svart. Flott, den tar vi.
OREGON STATSFENGSEL
Det er latterlig.
Hvis det ikke er apati er det ren og skjær ondskap.
Jeg får ikke noe støtte.
Ingen andre må finne seg i denne dritten.
Joe... Joe!
Kan jeg få snakke med deg? Rettighetene mine blir krenket.
Grunnloven forbyr grusom og usedvanlig straff.
Fengsler skal være grusomme. Det er poenget.
- Det er ikke det jeg snakker om. - Hva snakker du om da?
Inspektøren har forbudt hvitløk fordi han ikke liker lukta.
Men det er et mirakelmiddel, Joe.
Mot høyt blodtrykk, gikt og kreft.
Emfysem. Allergi. Hva som helst. Hvitløk er forsvarsverk nummer 1.
Vent litt, Mario.
Jeg har symptomer. Samme hva legen sier.
Er det et dårlig tidspunkt å snakke om hvitløk på?
Du, Joe...
Ikke tenk på det. Ikke gjør det jeg tror du vil gjøre.
- Husker du hva jeg sa, Joe? - Du kløyvde tanna mi, Mario.
Joe, for guds skyld. Joe!
Joe, vent!
Kontroll sinnet! Kontroller sinnet! Joe, Joe, Joe!
Kontroller sinnet, Joe!
Ro deg ned. Pust.
Har du lest Tao?
Du vet, han der Lao...
- Lao Tzu. - Nettopp.
- Jeg ba deg ligge unna biblioteket. - Du ba meg kontrollere sinnet.
Medisin er raskere.
Det er mye mer effektivt.
Vet du hva?
Jeg har lyst til å sove i ei behagelig seng i natt.
Jeg har lyst på en cheeseburger.
Pommes frites og en stor sjokolademilkshake.
- Gammel kinesisk visdom? - Nei, jeg er bare sulten.
Jeg kløyvde helt sikkert tanna mi.
Er det ingen andre som hører den infernalske ringingen.
Bare flir. Men ifølge forskere er tinnitus... og det har jeg...
...en virkelig sykdom. Uansett hva legen sier.
Bare flir! Spill basketball. Ha det moro!
Imens ringer Quasimodo løs inne i hodet.
Et klokketårn, skjønner dere? Jeg har et klokketårn i hodet.
Kjører du den greia?
- Er det lett? - Ja, ganske lett.
Joe?
Joe, for pokker. Hva gjør du i sementbilen?
Joe, hva gjør jeg? Hva gjør jeg?
Hvorfor sitter vi i betongbilen og blir skutt på?
Senk bakporten!
Pass på bilen!
Kjør, Joe, kjør!
- Hvor lenge har du planlagt dette? - Jeg bare fant på det.
Hold fast.
Rådyr!
Plastikk.
Skal vi ikke finne en vei?
- Joe... - Stopp.
- Vi må låne bilen din. - Må dere?
Vær snill og ta av sikkerhetsbeltet.
Sånn ja. Fint. Takk.
- Det er en nydelig kjole. - Takk.
- Kom deg inn i bilen!
Frue? Ikke glem veska di.
Hva er det viktigste? Vi trenger klær.
Og penger. Et sted å gjemme oss. Og vi trenger en ny bil.
Jeg er litt nervøs over å kjøre rundt i klær det står fange på.
- Hvorfor stopper vi her? - Det er her de gjemmer kontantene.
Kontantene?
Hvilke kontanter?
- Du sa at vi trengte penger. - Ikke akkurat nå.
Dette må vi diskutere. Pengene står ikke øverst på lista.
- Bingo! - Hva mener du med bingo?
Vil du rane en bank med en tusj?
Har du tenkt å skrive på dem?
Man må jo ha en plan.
Vi går med matchende fangedrakter. Med mindre de er blinde, går det ikke.
Ikke rør deg. Ta ut pistolen din og gi meg den.
Her. Mine damer og herrer, vi er straks ferdige.
Ingen oppkall eller alarmer, takk. Ta en pose og fyll den med kontanter.
Er det kontanter bakom? Ikke rør telefonen.
- Er du sikker? Snakker du sant? - Ja.
Du ser veldig ærlig ut.
Han hadde slett ikke planlagt dette.
Den tar jeg. Takk. Takk. Jeg tar den. Tusen takk.
Det er aldri nok tid når man jobber,
Takk for samarbeidsviljen. Ingen oppkall, ingen alarmer.
Ta den... Hvis du trenger å framheve noe.
Stopp!
- Vi må låne bilen din. - Ta bussen, drittsekk.
Kom igjen. Denne bilen. Sett deg inn!
- Fikk du pistolen? - Nei.
Sett deg opp. Se vanlig ut.
Smerter i brystet, følelsesløs i venstre arm, rask hjerterytme.
Prikker. Jeg ser prikker.
- Hold fast. - I hva?
Ut, ut, ut!
Går det bra?
- Kan jeg få dra tilbake til fengselet? - Ikke ennå.
Pokker ta!
- Hva heter du? - Cheri.
Lukk igjen buksa, Cheri.
- Du også. - Jeg heter Phil.
- Hvor er mora di, Cheri? - Mora mi bor ikke her lenger.
- Og faren din? - Han er på fisketur.
- Lot han deg være alene hjemme? - Han tror jeg er hos ei venninne.
- Hva med deg, småen? - Jeg sa at jeg skulle på fotballtur.
- Løy dere til foreldrene deres? - Du tuller, ikke sant?
Nei, jeg tuller ikke.
Unnskyld, hvem er dere?
Dere er fanger.
- Hva var navnet ditt, sa du? - Phil.
Tror du det er morsomt å være fange, Phil?
Vi er bankranere, ok?
Så hva har vi tenkt oss?
Paraiso del Mar.
- Paraiso? - Paradis.
Onkelen min eier et hotell ved vannet sør for Acapulco.
- Det er jo Mexico. - Nemlig. Det er der de har Acapulco.
Hva med hygienen?
Vi kjøper hotellet og gjør det om til en nattklubb.
Jeg kunne gå rundt i smoking og selge margaritaer til turistene.
Det kunne vært moro.
Ville du gjøre de? Vi to, altså?
- Partnere. - Partnere.
Smokinger og margaritaer.
- Bra, ikke sant? - Ja.
Jeg kunne styre kjøkkenet, du kunne ta deg av gjestene.
Alternativene tatt i betraktning høres det veldig bra ut.
Men hvordan betaler vi for de?
Tja...
Vi er jo bankranere.
- Hvor er den? - Under beltestedet og over knærne.
- Du vet hva jeg mener. - Du får oss drept.
Eller kanskje vi begge blir rike og berømte og kommer på TV.
Det er en riktig måte å gjøre det på.
- Hvor er den da? - I pappas skap bak golfkøllene.
Jeg henter den.
- Hva er det største problemet? - Å bli fanget.
Vaktene skyter, de ansatte setter i gang alarmer, kundene går i veien.
Man må kontrollere omgivelsene. Ingen vakter, ansatte eller kunder.
- Det er alarmer om natta også. - Vi skal ikke jobbe om natta.
- Når da? På helligdagene? - Nei.
Vi gjør det sammen med direktøren om morgenen. -
- Med hans nøkler og adgangskoder.
Fordi vi kidnapper ham kvelden i forveien.
Tenk over det. Vi velger en by og en bank.
Vi finner ut hvem direktøren er og overnatter hos ham.
Om morgenen drar vi tidlig på jobb, før de andre kommer.
Så tar vi pengene og stikker av.
Smokinger og margaritaer, Joe.
Livet blir en lang solnedgang.
Vil du se noe kul?
- Sikt på meg med geværet. - Hva?
Sikt på meg.
- Frys...? Ganske bra.
Men først må du slå en patron ned i kammeret. Sånn.
Kult.
- Samtalen er over. - Jeg føler meg vel i denne.
Men du snøt meg med buksene. Det er ikke fair. Det er usportslig.
Jeg valgte disse buksene.
Se der, ja. Passer klærne, mine herrer?
- Ser vi ikke stilige ut i ruter. - Han liker ruter.
To sukkerbiter, ikke sant?
- Vi må låne Phils bil. - Det har han ikke noe imot.
Jo, for faen. Girkassen er helt ny.
- Hvor skal vi? - Til Rufus.
- Hvor er Rufus? - Lengre fram.
Hva er i Rufus?
Pollard. Harvey Pollard.
Føler du trang til å skyte?
Så fyr løs, da.
Føler du trang til å skyte?
Så fyr løs, da.
Til helvete med det.
Føler du trang... trekk.
- Du! Hund! - Joe!
Joe?
- Jeg trodde du var i fengsel. - Nei, jeg slapp ut tidlig.
Terry, min fetter Harvey Pollard.
Hei. Joes venner er mine venner. Var det Harry?
- Terry. - Rå bukser.
- Jobber du? - Spesialeffekter. Mest stunt.
Akkurat nå trener jeg mest. De jævla skuddene vil ikke gå av.
- Vi trenger en som kan kjøre. - Det kan jeg. Hvorfor?
Banker.
Du kødder.
Jeg er faen meg akkurat den du leter etter. Vil dere ha en øl?
Ja, jeg tar en øl.
Timeren funker ikke. Trekk!
Jeg henter en øl.
Han er ærlig.
Og så faller han bra.
Jeg vil skape meg et navn innenfor ild.
- Jeg har øvd meg med gele. - Når vi snakker om jobben...
Vet du hvorfor en mann vil tenne på seg selv og hoppe ut fra 12. Etasje?
Kvinner elsker menn som elsker fare.
Dere snakket om frontløperen. Kan dere forklare hva han gjør?
Vel, Darren, frontløperen ordner alt bortsett fra å rane banken.
Han leier rommene, skaffer forsyningene. -
- Maten vi spiser, han kjører fluktbilen.
Joe og jeg holdt lav profil.
Frontløperen blir aldri sett i en bank, vi blir aldri sett utenfor en.
Jeg kartla bankene vi ville rane, fra Oregon til California.
Den første på lista var Oregon City Bank.
Tidsplaner, rutiner. -
- Vakter, ansatte, vi så på alt. Men først og fremst på gisselet.
Bankdirektør Darill Miller visste det ikke. -
- Men han skulle tilbringe natta med De Overnattende Bandittene.
Det lød bra, hva? Tilbringe natta med De Overnattende Bandittene.
Veldig forsidestoff.
Det er jobben hans.
Denne barten ligner en gratisleke.
- Du fikk en fin parykk. - Ja, men kinnskjegget flagrer.
Kan du åpne, kjære?
Det er middag om en halvtime, alle sammen!
Hei sann. Vi skal rane banken din. Gå inn.
Det går bra, mamma.
Det viktige her...
Det viktige...
Det viktige er at vi tilbringer ei rolig natt sammen.
Og så i morgen tidlig drar vi til banken sammen.
Det er faktisk en veldig fornuftig framgangsmåte.
- Som dere vil. - Sånn skal det være.
- Ikke lek med maten. - Den er for lang.
Neste gang, vikle den rundt gaffelen, som pappa gjør.
Skjær opp min.
- Sausen er for rød. - Det er den ikke.
- Sausen er nydelig, Mrs. Miller. - Den er veldig god.
- Ikke sant? - Jeg hater den.
- Når er boksen satt til? - 7.30.
Tomat og sitron?
Sitronskall, oregano, fløte? Jeg lager mat selv.
- Nøkler? - To. Jeg har en.
Vaktmesteren har den andre.
Det er noe her som jeg ikke kan identifisere. Basilikum?
Nei.
- Rosmarin? Nei, ikke si det. - Det er ikke viktig.
Det er safran.
Ja.
- Ja, det er safran. - Bingo. Jeg visste det.
Jeg putter i litt sukker iblant. Det demper det syrlige.
Takk. Det skal jeg prøve å huske.
- Vil du se noe kult som jeg kan? - Klart det.
Monica!
Vi har gjester... på en måte.
Tror du at du kan lure noen i det kostyme?
Du ligner Neil Young på det der albumet... After The Horses.
After The Gold Rush. Det var ikke det.
Det er det hvor han lener seg mot treet. Det var det jeg gikk etter.
Å komme ut av banken er like viktig som å komme inn.
Gislene ble nøye overvåket for å hindre flukt eller alarmering.
Vi måtte ta med ungene deres. Miller-barna.
Butan?
Butan her. Det er fri bane. Alt er klart.
- Skru ned musikken, jeg hører ikke. - Det er fri bane. Alt er klart.
Dere blir her, jenter.
De kommer om ti minutter alle sammen.
- Hva er signalet? - Hva mener du?
Washington på innsida.
- Hva? - George Washington.
Når alt er i orden, vender ansiktet inn.
Så vend ham, Daryll.
Kult.
Tre til.
- God morgen. - God morgen, Daryll.
God morgen, damer.
- Er dette en spøk? - Nei, frue, det er et bankran.
Skynd dere. Det er ikke noe opptog.
Sett dere sammen med de andre. Monica?
- Jeg må tisse. - Ikke mer juice, Cloe, ok?
Hvis ikke jentene hadde hatt blærer på størrelse med en kolibris...
De drakk masse juice.
En dag blir dere fanget. Er dere aldri redde?
Når man kjenner til fare som vi gjør, og kjenner til det som et dyr...
Vet du hva de kalte meg i fengselet? Panteren.
Takk for samarbeidsviljen.
Ikke prøv å flykte, for da dreper vi dere.
Når man er en velsmurt maskin utstråler man fare.
Folk frykter en, ens tilstedeværelse...
Pistolen er underordnet.
Okei!
Nå skilles vi, og om to uker møtes vi i Klamath Falls.
- Jeg vil sammen Joe. - Det går ikke.
De leter etter to menn. Derfor deler vi oss opp.
- Hva skal jeg gjøre i to uker? - Oppfør deg ordentlig.
Hva med minibussen? Jeg liker den. Den er rommelig.
Ja, men siden den er stjålet er det best du lar den stå igjen.
- Kom igjen. - Hva med pengene mine?
Jeg kjøper meg en branndrakt. Jeg kan bestille en fra Los Angeles.
- Bra jobbet. - Du også.
Vær forsiktig. Oppfør deg ordentlig.
- Hva skal du kjøpe for din andel? - Paradis. To uker, Klamath Falls.
Pass på!
Joe Blake og Terry Collins...
Dette er Mc Cormick fra Los Angeles-politiet. Kast våpnene.
Og kom ut av bygningen med hendene i været.
Jeg advarte deg faktisk om at den kvinnen ville bli vår død.
Greit, jeg har forstått det.
Men da framtida vår ser nokså trist og elendig ut. -
- Bør vi finne ut hva som brakte oss hit.
Det bringer oss tilbake til kvinnen.
Det vanligste symptomet på infeksjoner i skjeden er utflod...
...formentlig en allergisk reaksjon på midd.
Ikke mer bensin. Pokker.
Hva er den lukta?
Fennikelgrateng, nypoteter. -
- Kammuslingsuppe med fløte og mirepoix -
- Og fylte vaktler.
Kate, jeg har en middag i kveld. Kunder.
I kveld?
Pytt, det var bare for moro skyld.
Jeg drar på trening. Ha det.
Kjære?
Hvorfor går du ikke på kino?
Å gud, går det bra? Er du ok?
Kom igjen. Jeg er så lei for det. Kom igjen, sykehus.
Cascade Memorial Hospital ligger på...
- Kan du vrikke tærne? - Stemmer...
Stemmene... de små stemmene... Er de inne i mitt...?
Hei, vent.
Kjør inn, kjør inn... Kjør inn til sida og gå ut av bilen.
Det er ikke noe å bli sur over. Det var jo et uhell.
- Jeg skyter deg med denne. - Kom an! Det vil gjøre alt bedre.
- Hør her, frøken. - Kate.
- Jeg er en desperat mann. - Du aner ikke hva det ordet betyr.
Desperat er å vite av hver gang man setter seg bak et ratt -
- Er man bare et tre fra å få en slutt på sitt meningsløse liv.
Så ikke prek til meg om å være desperat.
Hvorfor setter du meg ikke bare av her? Jeg kan gå.
- Nei! - Hvorfor ikke?
- Jeg er sart og bør ikke være alene. - Du er sinnssyk!
Jeg er ulykkelig. Det er noe annet.
Jeg er en farlig forbryter på flukt fra politiet.
Det forklarer kapringen.
Man kan ikke stille seg foran en kjørende bil og få den til å stoppe.
Sett ned farta. Jeg vil ut.
Jeg hopper.
Hvordan låser man opp døra? Trykk på knappen.
Hvor skal du? Jeg setter deg av. Du kan ikke kjøre i din tilstand.
- På flukt? Hva har du gjort gal? - Alt.
GPS-systemet ditt er under omstilling.
Hvor kommer den stemmen fra?
Ved den andre trerekka. Den andre rekka.
Jeg brenner!
Bare ikke spør.
- Hva i helvete er dette? - Kate, Paul Bunyan, Paul, Kate.
- Kate? - Jeg gikk tom for bensin.
- Og? - Hun traff meg. Med bilen sin.
Ok, men hvorfor tok du henne med hi?
1: Jeg hadde ikke noe valg. 2: Jeg har kanskje fått hjernerystelse.
- 3: Hun er i sterk psykisk ubalanse. - Jeg hører deg.
Jeg ville ut, men hun ville ikke stoppe.
Jeg holdt på å hoppe ut av bilen i fart. Jeg så dobbelt.
Hva skulle jeg gjøre?
Ditt venstre øye er en anelse mørkere enn det høyre.
Det har ingen lagt merke til før.
- Jeg heter Joe. - Jeg heter Kate.
- Hva har skjedd med tanna di? - Det er best du stikker nå.
Send oss et postkort fra Galeby.
Kan jeg bli her? Jeg vet ikke hvor jeg skal dra ellers.
Bare ei natt. Vær så snill.
- Jeg vet ikke helt. - Absolutt ikke. Det er umulig.
Jeg kan ikke dra hjem.
Jeg kunne gå til politiet og vise dem hvor dere gjemmer dere.
Hva er det dere gjemmer dere for? Han ville ikke si noe.
- Kom her. - Hvorfor trekker du i meg?
Dette er en veldig, veldig dårlig ide.
- Den slår alt av dårlige ideer. - Hun nevnte politiet.
- Skyt henne! Begrav henne i skogen. - Er jeg usynlig?
Hun har ikke noe sted å være. Og nå har du dratt henne med hit.
Jeg trengte skyss, ok? Jeg lå klint ut over asfalten.
Vet du hva det verste med å være klok er?
Jeg vet hva som kommer til å skje. Det er ingen spenning.
Jeg så blikket ditt og måten du rørte ved håret hennes på.
Jeg innfører en 24-timers regel fra nå av.
24 timer, og ikke et minutt lenger, frøken.
Frøken?
- Jeg lager middag. - Det er jeg som lager mat her.
Unnskyld. Jeg kan ikke de lovløses uskrevne regler.
Betyr det at jeg er gissel?
- Jeg var i Las Vegas. - Joe, du vet hva det koster.
Ombygging av hotellet. Bare kjøkkenet vil koste $20 000.
Vi snakker om en kvalitetsrestaurant. Og så er det nattklubben...
Jeg har en handikappet kusine som skal opereres for sjuende gang.
Jeg har tantene og onklene i Ottawa. Det baller på seg.
Jeg er imponert over din barmhjertighet. Hvor handikappe?
Visste dere at man kunne spille hurling?
Unnskyld meg, Harvey, jeg prøver å finne ut hvorfor partneren min. -
- Når han ikke forbedret familiens levestandard, fikk brukt $ 200 000.
- Jeg møtte en ung nederlandsk dame... - Jøss, for en overraskelse.
Vi dro på oktoberfest. Det var opptog.
Hun ville sitte på en av vognene, så jeg kjøpte en til henne.
Vi drakk øl av noen digre krus. -
- Og plutselig satt jeg og kastet ut 50 $ -sedler til folk.
Hurling er som fotball, men med pinner...
Stopp nå, for guds skyld, Pollard! Ok?
Du møter ei jente og tar henne med på festival. Ny klokke har du også.
1 8 karat gull. 36 000 $. Småtteri.
Du kan spørre folk hva klokka er. Det er billigere. Hva mer?
Vi ble lengre i San Diego enn jeg hadde regnet med.
Hun skulle hjem til Holland, så jeg chartret et privatfly.
Selvfølgelig. Holland.
- Joe... - Hva er de?
Hør her.
La meg prøve å forklare deg noe. Paradis er ikke billig.
Jeg har regnet ut dette ned til siste femcent. Hovedsaken er:
Hver eneste femcent vi bruker er en femcent vi må stjele.
Det er mange femcenter, Joe. Jeg vil ikke rane banker resten av livet.
Stressnivået er for høyt.
Harvey, Joe, maten er nesten ferdig.
Dette er ikke ille.
Det er litt... Det er litt seigt, men...
Snakker dere noensinne når dere spiser?
Vi pleide å gjøre det.
Hva slags forbrytelser begår dere da?
Bankran. De raner banken, jeg kjører bilen.
Harvey...
Det er nok.
Vent. Er det dere som drar hjem til bankdirektøren natta før...
- De gjør det. Jeg kjører... - Harvey!
Dere er De Overnattende Bandittene.
Dere er praktisk talt berømte!
De Overnattende Bandittene? Er det oss?
Ser dere ikke På frifot? Det burde dere. De følger med dere.
Flott, Harvey...
Så dere raner banker. Det er imponerende.
Gamle damers sparekonti, speidernes kontingenter, foreldreløses julefond.
Vi har aldri stjålet et øre fra noen som har tjent dem.
De pengene er forsikret av staten.
Staten stjeler penger fra folk. Vi tar dem tilbake.
Flere spørsmål, Kate?
Har du en ekstra tannbørste? Jeg nådde ikke å pakke.
- Ingen kan være så syk. - Sett den fra deg.
Kan jeg?
- Hva gjør du her? - Pusser tennene.
Manisk depresjon, vrangforestillinger, det forstår jeg, men...
Er du klar over hvor mange bakterier det er på fingeren din?
Når du ikke gir meg en tannbørste har jeg ikke noe valg.
Jeg tror slett ikke at du er gal.
Jeg tror du kjeder deg. Livet ditt er kjedelig. -
- Og du venter på at det skal skje et mirakel som kan gjøre det bedre.
Eller du håper bare.
Og ekteskapet ditt er for jævlig.
Men beklager, vi kan ikke hjelpe deg.
Du kjenner meg ikke. Du bare tror det!
- Du tuller. - Jeg har sett det i en film.
Hvordan slutter den?
Med et bryllup.
Bevere og ender!
Jeg venter ikke på et mirakel.
Jeg kjeder meg ikke. Jeg er sint.
Kanskje jeg er ved å miste håpet. Men det er ikke bare min skyld.
Jeg valgte bare feil liv.
Dalens ånd er en kvinne.
Bruk hennes rot ved himmelens port, og alt vil lykkes.
- Hva pokker skal det bety? - Aner ikke.
Jeg håper det betyr: Finn ut hva du vil ha og ta det.
Spar meg.
- Som å rane en bank? - Nettopp.
Bare livet var så enkelt.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. Jeg er alltid i villrede.
Vi lever i ei kruttønne og slår gnister.
En gang var jeg forelsket...
...nå er jeg bare fortvilt.
Intet jeg kan gjøre, hjertet mitt er formørket.
En gang var det lys i mitt liv. Nå er det bare elskov i mørket.
Intet jeg kan gjøre, hjertet mitt er formørket.
Å gud, spar meg.
- Vend deg om, med dine klare øyne. - Utrolig at du kan den sangen!
Total Eclipse of The Heart. Den største søtsuppe-jentesangen.
Det er ikke en søtsuppe-jentesang. Vær grei. Jeg har hatt en tøff dag.
- Det er et episk haiku... - Et hva?
- Haiku om kompleks kjærlighet. - Den er pinlig for fyrer.
Da sangen ble sluppet og de spilte den på radioen. -
- Må jeg innrømme at øynene ble litt fuktige.
- Virkelig? - Ja, litt.
Men ikke si det til noen.
Jeg sier det ikke til en sjel.
Takk.
Jeg ordner det. Nei, bare bli under teppene.
Det var en annen sang jeg digget. Den om ponnien. Wildfire.
Å, jeg elsker den ponnisangen! Jeg elsker alle ponnisanger.
- Virkelig? - Det er den der: Ride, pony, ride.
Det er Mustang Sally.
- Het ikke ponnien Sally? - Nei, Wildfire.
Han sparket ned båsen sin.
Sparket ned sin bås... Husker du ikke den?
Joe?
Jeg tror jeg vet hva jeg vil ha.
Joe, det er 24 timers-regelen eller kaos.
Hører du etter?
Vi står ved en korsvei. Jeg vil at du skal forstå dette.
- Jeg endrer 24 timers-regelen. - Hun er meldt savnet.
- Det betyr at noen leter etter henne. - Jeg endrer 24 timers-regelen.
- Kan jeg hjelpe dere? - Unnskyld. Vi vil rane banken din.
Hva var de?
Det er en lidelse som påvirker evnen til å regulere søvn og våkenhet.
- Jeg trodde han var død. - Nei, det er skrekklammelse.
Et sekundært symptom. Plutselig tap av muskelkontroll.
Men hvorfor nå?
I Larrys tilfelle er følelsesmessig stress den primære kilden.
Har du et gjesterom, frue?
Bare gå inn her på direktørens kontor...
Man vet aldri hva som skjer under et ran.
Det er alltid en overraskelse, noe man ikke kan styre.
Så man må holde seg rolig og tenke klart.
Det virker bare litt dumt å sovne under et bankran.
Det er en fornuftig forklaring på det.
Pokker.
- Unnskyld. Jeg er nervøs. - Det er ikke noe å være nervøs for.
Min kroppskjemi er utrolig følsom overfor suggesjon.
Ethvert symptom kan framkalles. Det betyr ikke at det ikke er ekte.
Fy søren, så varmt det er!
Hent Mrs. Fife.
Jeg ville gjøre inntrykk på denne jenta, så jeg sa:
Skal jeg sette hendene i brann?
Det har du garantert ikke sett før. Så sa hun: Hva med hodet ditt?
Ja, hodet mitt. Men det har jeg ikke det rette utstyret til ennå.
Glem det, sa jeg. Men flammende hender var ikke nok.
- Hun ville se hodet mitt i brann. - Hva gjorde du da?
Svidde av meg halvdelen av håret.
- Litt mer, kjære. Sånn. - Kommer han til seg selv?
For vi må få ham til å komme til seg selv. Vi har det travelt.
Dette er jo latterlig. Jeg får nervesammenbrudd.
Vi har et problem. Purk klokka ni.
Hva nå?
- Det er noen ved drive-up-vinduet. - Kl. 8 om morgenen?
- Hva gjør vi? - Ingenting. Hallo?
Hvis du er for ivrig mister Dottie interessen.
Kvinner tenner ikke på trang.
Det er politiet.
God morgen.
Hvor er Dottie?
- Hvem? - Drive-up-jenta.
Å, Dottie. Selvfølgelig.
- Hun er syk. - Hvordan syk?
En infeksjon i skjeden. Det gir en økt mengde utflod.
Et symptom som er vanlig i forbindelse med infeksjoner i skjeden.
Det ses vanligvis...
Alt klart, gutter.
Går det bra? Det er spennende, hva?
- Hvorfor en P-plass ved college? - Det er alltid masse biler der.
La Jaguaren stå her. Ikke noe gambling.
Vi ses i Tonopah om to uker. Er det klar?
Han vil gå lei av henne.
Kate er en spesiell kvinne.
Kate er et isfjell som venter på Titanic.
Hvor er Kate Wheeler? Politiet undersøker -
- Om hun er knyttet til De Overnattende Bandittene.
Wheeler forsvant 24 timer før San Andreas-bankranet.
Bilen hennes ble funnet i nærheten av bankdirektør Fifes bil.
Men et større spørsmål forblir ubesvart.
Hvem er disse mystiske mennene?
En føderal politistyrke er satt på saken.
Og hva med den savnede kvinnen?
Er Kate Wheeler en del av av De Overnattende Bandittene?
Vi følger historien her i På frifot.
Harvey? Husker du hva jeg sa om påfallende oppførsel?
- Å holde lav profil. - Synes du det lykkes for deg?
- Ja, gjett. - Flink gutt.
- Hva synes du om støvlene mine? - De er veldig livaktige.
1 9!
Vi kommer nå. Bare så dere vet det, jeg har fått dere to på nervene!
Gratulerer, Kate, du er en berømt savnet person.
Nærmest en tv-stjerne. Annerledes for deg, dårlig for oss.
Vi prøver nemlig å holde oss unna rampelyset.
- Ingen så meg. Vi ble på rommet. - Dra hjem!
- Nei! - Jo!
- Det er opp til Kate. - Hva mener du?
Slapp av. Vi dro og shoppet. Kjøpte mitt første kostyme.
- Dro dere og shoppe? - Ja, og hva så?
Vi har en parykk, vi har en hatt til de lange solrike dagene på flukt.
- Hva synes du? - Blåser vel jeg i.
Hvor ble Kate av?
- Du sa en vits. - Så søtt. En liten kjæreste-vits.
Er hun verdt det, Joe?
I teorien er vel en kvinne like god som en annen.
Så... Er hun verdt de?
- Hun har spytt i munnen. - Det har jo alle.
Hun har mer.
- Virkelig? Hvor mye? - Mye.
Kanskje en svulst i ørespyttkjertelen. Rabies overføres via spytt...
Ingen har kysset meg sånn før. Aldri noensinne.
Politiet har identifisert De Overnattende Bandittene.
Joe Blake og Terry Collins flyktet fra fengselet for tre måneder siden.
I dag kom de på FBIs topp ti-liste over ettersøkte forbrytere.
Dessuten ble det utlovet en dusør på 500 000 $ for deres pågripelse.
Identiteten deres ble bekreftet av to unge gisler -
- Som de tok etter den utrolige fengselsflukten.
- Hvordan var de? - Ble dere skadd?
- Bandt de dere? - Nei, de var greie.
Vi spiste pizza og spilte videospill.
- Tok de noe? - Ja, bilen min.
De gjorde ikke noe. De var hyggelige.
Takk for samarbeidsviljen deres.
Ikke prøv å flykte, for da dreper vi dere.
Hei, Joe, hei, Terry.
Topp. Hei, Joe, hei, Terry. Hørte du de?
Harvey?
Harvey, skal vi ikke følge etter guttene?
Rosa... Rosa støvletter.
Vil du ha ei jente? Spill kostbar. Kom an.
- Tror du hun trenger skyss? - Nei, men det gjør jeg. Kjør.
Speed opp og kjør. Kjør!
- Er dette den eneste veien? - Ta det rolig, vi finner dem.
Der er de. Alt i orden. Vi fant dem.
Sånn ja!
Vi trodde vi hadde mistet dere.
Du er virkelig søt.
Harvey, en lastebil!
Ring til 113. Det har skjedd en ulykke. Vi trenger nok en ambulanse.
Se hvordan det ser ut.
De bør nok ikke flytte på oss engang. Vi burde nok slett ikke bevege oss.
Er vi i Skottland med mange får?
Går det bra?
- Er du ok? - Jeg trenger en støttekrage.
Du også. Vi bør ikke røre oss. Nå er det sirener i hodet mitt.
- Jeg må ha fått hjernerystelse. - Det er ikke inne i hodet ditt.
Det er politiet. La oss stikke.
- Sirener! - Kom ned hit!
Ja, ekte sirener. Hør på meg.
Få fatt i Kate og stikk. Jeg tar pengene.
- Jeg er sammen med deg. - Nei, dra. Dra nå!
- Er dere uskadde? - Dra sammen med Terry! Nå!
- Dra sammen med Terry nå! - Politiet!
Spring!
Terry, Kate er rett der!
- Nei! Vi kan ikke dra fra dem! - Slutt å vifte med armene!
- Jeg hører sirener fortsatt. - Rolig. Joe vet hva han skal gjøre.
- Joe og Pollard er over alle hauger. - Bilen hans står her.
Han kan skaffe seg en annen bil. Og ei anna jente.
- Han drar ikke uten meg. - Kate, noter deg dette:
Joe er ikke den store romantikeren.
Og når det gjelder flukt fra politiet er du ikke med i hans plan. Eller min.
- Jeg drar ikke uten ham. - Som du vil.
- Hva vil du gjøre? - Det skal jeg si deg.
Flykte fra gjerningsstedet i siste øyeblikk!
Bruke et par uker på å få en normal hjerterytme. -
- Og så møte Joe ved den neste banken. Det er planen min.
Jeg blir med deg.
- Du holder deg unna meg. For alltid. - Ikke tving meg til å tigge.
- Du er en heldig fyr. - Er jeg?
- Jeg har det siste rommet i byen. - Men jeg trenger to.
Glem det. Det er Debbie Day-kosmetikkmesse.
Jeg har aldri sett så mye rosa. Fæle greier å gjøre mot en bil.
- Samme det, jeg må ha to rom. - Vil du ha rommet eller ikke?
Sover du?
Jungelsangen deres skremmer livet av meg.
- Og du? - Jeg tenkte på hvor Joe var... er.
Joe liker bare å ha det moro og... ja, ha det moro.
Alene?
Du kjenner Joe. Kulturbegivenheter, museer... Han elsker å reise.
Han er ikke alene.
- Mannen min kysser elendig. - Apropos.
Hvordan?
Første gang ba han meg med på kino.
Han kjører meg hjem, og jeg står ved døra og venter på det uunngåelige...
...og han tårner seg opp, og jeg tenker: Omsider.
Og så kaster han seg over meg med munnen åpen...
Den var diger. Det er ikke morsomt.
Jeg prøvde å tilpasse meg kyssestørrelsen. Den var enorm.
Kjeven min gikk ut av ledd.
Den klikker fortsatt.
- Hører du det ikke? - Jeg tror det. Prøv igjen.
Det er skikkelig høyt.
Ja, jøss. Det var høyt.
Men jeg giftet meg med ham likevel.
Jeg vet ikke en ting om kjærlighet.
Jeg ser ut som om jeg gjør det...
...men det gjør jeg ikke. Ikke egentlig.
Kjærlighet er et ønske som gjemmer seg i hjertet ditt, skjult for alle andre.
Kjærlighet gjør blind.
Den er evigheten i et øyeblikk. En religion verdt å dø for.
Men den er veldig tidkrevende, hva?
Den er dødsirriterende, og den gir en et hull i hjertet.
Ikke nødvendigvis i den rekkefølgen, men det vil jeg helst tro.
Prosit.
Gesundheit.
Gratulerer.
Det er visst et av nyseanfallene mine.
Skal jeg skremme deg?
- Nei, det er mot hikke. - Det virker.
Ikke gjør det!
- Ikke vær redd. - Hva gjør du?
- Blokkerer lufttilførselen. - Det hjelper ikke!
Unnskyld.
Ble du redd?
Unnskyld at jeg var litt voldsom, men...
Du sikler litt, men du nyser ikke.
- Jeg lider av matallergier. - Det vet jeg alt om.
- Og andre fobier. - Som?
Som svinnofobi.
- Hva er de? - Angst for å bli mindre.
Jeg ble 5 cm lavere på et halvt år.
Men du er her fortsatt.
- Antikke møbler gjør meg livredd. - Hva heter de?
Ingenting. Jeg er visst den eneste.
Nei, alt fra før 1 950 gir meg kuldegysninger.
Benjamin Disraelis hår. Og så er jeg redd for Charles Laughton.
- Filmer i svart-hvitt. - Jeg kan ikke spise foran dem...
Ikke jeg heller.
Vet du hva? Jeg tror det er bedre å føle for mye enn å føle for lite.
Sånn har jeg aldri tenkt på det.
- Å nei. Nå blinker du igjen. - Det er en ventromedial abnormitet.
Kanskje jeg kan... Er det grei?
Det er et nervesenter mellom øynene...
- Mellom øynene? Der? - Akkurat.
Sånn...
Det sender impulser til nervesystemet...
- Forlegenhet og frykt... - Ja, det er stort.
- Kjærlighet og hat. - Det er stort.
Å gud...
En vitenskapsmann i London brukte elektrosjokk -
- Til å bevise at kakerlakker har følelser.
Terry, du er ikke noen kakerlakk. Du minner mer om... en bever.
- En bever? - På en god måte.
På en søt måte.
Men jeg føler meg som en kakerlakk. Altså forutsatt -
- At de er i stand til å begå feil og knuse den verdenen de lever i.
Hvis du er en kakerlakk, hva er jeg da?
Farlig.
Der er de.
Som vi undret oss over hvor det ble av dere.
Vi undret oss og undret oss og undret oss...
Joe!
Hei.
Velkommen tilbake.
- Jeg har savnet dere. - Og vi har savnet deg.
Joe, kan jeg få snakke litt med deg?
Jeg er straks tilbake.
Gudene skal vite at det var et sjokk for meg. Nærmest en åpenbaring.
Og likevel sjokkerende.
Det med Kates kyss stemte, hva?
La meg beholde henne. Om så du dreper meg.
Jeg vil vite hvordan det er å ha henne for meg selv før jeg dør.
- Det kan jeg da ikke gjøre! - Hvorfor ikke?
Det er jo bare en hobby for deg.
Det skjer jo med deg hele tida.
- Aldri i livet. - Det skjer aldri med meg. Aldri!
Det har aldri skjedd med meg før. Fatter du hva det betyr?
Ja.
- Gjør du? Da er vi enige. - Vi lar Kate velge.
Nei, det er en forferdelig ide. Da velger hun bare deg.
Vil dere ikke sparke til dekkene mine førs?
- Dere kunne bryte håndbak. - Ja...
- Eller kaste mynt og krone. - Fire av sju?
Med mindre dere synes det er vel enkle løsninger -
- På et komplisert problem, som krever finfølelse og omtanke.
Ja, det... det siste.
Kanskje du har rett, Kate. Du bør velge. Velg.
Hva sier du? Vil du ha actionhelten her?
Eller intelligens og følsomhet og massevis av andre ting?
- Meg eller den fyren der? - Ja. Flott eller allergisk?
Hva om jeg ikke vil?
- Vil hva? - Velge.
- Det må du da. - Det er umulig.
Jeg vet at det er forvirrende. Jeg er litt forvirret selv.
Du stjal jenta mi. Du bortførte henne og hjernevasket henne!
Hjernevasket!
Slutt opp! Slutt opp!
Slutt opp. Du skitner til frakken hans.
Se på meg da.
Se på meg. Jeg stakk av med et par bankranere.
Et merkelig valg, men forståelig i min tilstand. Og så, hva gjør jeg?
Jeg går i seng med bankraner nr. 1, fordi han er sterk og kjekk.
- Han vet hva han vil. - Det høres fornuftig ut.
Men jeg stopper ikke der. Ikke denne lille rødtoppen.
Grunnet overjordiske omstendigheter går jeg i seng med bankraner nr. 2.
Og han er søt...
- Intelligent og... - Søt som en bever.
- Han fortjener mer enn han tror. - Nemlig.
Hjertet er et mystisk organ som følger sine egne regler.
Jeg vil ikke velge. Jeg tror ikke jeg kan.
Og hvis det er skremmende eller imot menneskenes lover så...
Dere er jo lovløse, ikke sant?
Så...
...jeg er vel også en lovløs.
Harvey, parker i sidegata her.
På hjørnet. Der kan ingen se deg.
Jeg ser opp og ser de to bilene -
- På vei mot hverandre, og de krasjer.
Den rødhårete kvinnen blir dratt inn i den andre bilen.
Denne tenåringen visste ikke at han filmet De Overnattende Bandittene -
- Og Kate Wheeler.
Hennes mann har spilt inn en bønn til konas bortførere.
Jeg ber dere, uansett hvor dere er; Gi meg kona mi tilbake.
Kate, hvis du lytter skal du vite at... jeg har det bra.
Jeg håper du holder ut, og at disse mennene behandler deg korrekt.
Og apropos det, så skal jeg til Spania i neste uke. -
- Så hvis kidnapperne vil kontakte meg kan de få fatt i folka mine.
Huset venter på deg her hvor du hører hjemme.
Huset savner deg, jeg savner deg...
Du aner ikke hvor jeg hører hjemme.
Du hører hjemme her.
Sammen med oss.
- Margaritaer og solnedganger. - Paradis.
- Vi kjøper det, gjør det til nattklubb. - Nattklubb?
Joe tar seg av gjestene, og jeg styrer kjøkkenet.
- Og vi skal ha et spa. - Hva gjør en som meg i paradis?
- Ikke vær frekk. - Du kan gjør hva du vil.
Drikke margaritaer, male tåneglene...
- Hva om du kunne gjøre alt mulig. - Akkurat hva jeg ville?
Greit.
- Jeg vil synge. - Synge?
Vi trenger en sanger i nattklubben.
- Skal jeg...? - Akkurat nå?
- Skal jeg synge for dere? - Sånn ja.
Syng i vei.
En av de gode gamle.
- Hvordan har du de? - Systemet mitt jobber på høytrykk.
Først hjertebank, så et plutselig tap av hørselen i det ene øret...
Det var ikke det jeg mente.
Kate, det er fyrer som går og fyrer som blir forlatt.
Det er ikke noe mysterium hvilken kategori jeg faller i.
Terry Lee, jeg går ikke fra deg.
- Blir du? - Ja.
- God natt. - God natt er ikke å bli, det er å gå.
- Var bankesignalet riktig? - Det var perfekt.
Jeg savnet deg sånn da vi var borte.
God natt.
KUNSTEN Å KRIGE
Hodepine? Min bror Albert hadde noen grusomme.
- Migrene? - Nei, en hjernesvulst.
- Han luktet brente fjær i et år. - Du tuller.
Nei. Svulsten presset på en eller annen kjertel.
- Luktekjertelen. - Nettopp.
Det påvirker luktesansen.
- Men brente fjær? - Sprøtt, hva?
- Luktet han det hele tida? - Hele tida.
- Var det andre symptomer? - En av pupillene hans ble mindre.
Fy flate! Det er dere fra tv. Dere er De Overnattende Bandittene!
Så jeg er gissel nå. Kom inn. Vi må bare komme i gang.
Herregud.
Kan du se på pupillene mine og si om de er like?
Eller har de forskjellig størrelse?
- Jeg er ikke lege. - Vær så snill.
- Den høyre ser mindre ut. - Ikke si det.
- Lukter du brente fjær? - Nei.
Jeg har en hjernesvulst. Han sier at pupillene mine har ulik størrelse.
- Utrolig. Først broren min, og nå du? - Å gud.
Rosa.
Harvey?
- Hva mener du med nei? - Jeg mener nei.
God oppførsel unnskylder ikke kriminell atferd.
Jeg åpner ikke pengeskapet. Dere får ikke pengene.
- Vi er bevæpnet. - Du ville ikke gjøre ei flue fortred.
Jeg er målløs. Hva med deg?
Herregud.
Bare gi oss litt penger. Staten dekker 100 000 $.
- Bli der! - Dette er min bank!
- Har du en god grunn til dette? - Den savnede kvinnen!
- Politiet er her. - Hvor er Harvey? Gå bort dit!
- Er det et toalett her? - Bak. Håper håndklærne er rene.
Unnskyld, Mrs. Kronenberg, men klokka er over åtte.
Du har ikke tent lysskiltet. Har du glemt de?
Så snilt av deg, Edgar. Jeg gjør det nå.
Forresten... Jeg lurte på noe.
Jeg trenger litt kontanter, og nå som jeg er her...
Selvfølgelig. Nå som du er her.
Kom inn, betjent. Denne veien.
Er 50 dollar grei?
- Hva skyldes suksessen deres? - Mot. Det krever mye mot.
- Det er 500. Det er 100 $ -sedler. - Bankens feil i din favør.
Bare en monopol-vits.
- Overraskelse. - Jeg synes jeg har sett deg før.
Jeg har et gjennomsnittsansikt. Jeg ligner alle og enhver.
- Jeg vet ikke... Takk. - Ha en fin dag.
- Vent, jeg glemte brillene mine. - Dritt!
- Kom an! Hva er de? - Terry har nøklene!
- Terry! - Inn i politibilen.
- Mildred, hvor er de? - Den veien.
Eller kanskje den veien.
Stopp bilen, det er politiet!
Følg etter politibilen! Kjør!
- Vi kan da ikke dra fra ham. - Vi kan ikke gjøre noe.
- Han ville hente deg. - Ikke vær sikker.
Det er Terry vi snakker om. Husker du din venn Terry?
- Det var dem! - Vi har funnet Pollard.
Det er ikke så vanskelig, Darren.
Man går inn, ber om pengene, går ut.
Ikke for å stresse deg, men det vil nok være lurt å stikke av nå.
Kom igjen!
Gå vekk fra ham. Kom igjen.
- Ha en fin dag. Takk! - Kjør forsiktig!
Kom an!
Baki med ham.
Vi har et væpnet ran...
Er det ikke nok at vi har hver eneste purk og journalist i hælene?
- Må du sabotere oss innenfra? - Det var ikke med vilje.
Det er det samme. Poenget er at du er farlig.
- Du er innskrenket, dum og sparket. - Nei, jeg sier opp.
- Kall det hva du vil. - Han har rett.
Jeg er ikke bankraner, jeg er stuntmann.
- Dere trenger ikke meg, med Kate. - Er du sikker?
Ja. Jeg sier opp.
Du kunne ha fått oss tilbake i fengselet.
Unnskyld, Joe.
Kanskje vi ses i Mexico.
- Fin bil. - Det er ikke min. Jeg har stjålet den.
- Hva skal du nå? - Kjøre til Hollywood.
- Hvorfor de? - Jeg er stuntmann.
Vil du bli med?
Nei.
Terry? Husker du at jeg fortalte om broren min med hjernesvulsten?
- Han kunne lukte brente fjær. - Det er meislet inn i minnet mitt.
Han ga aldri opp. Han kjempet til det siste.
Joe...
Jeg vet akkurat hvordan han hadde det.
God natt, Joe.
Dere to har vært sammen lenge. Er dere fortsatt gode venner?
Selvfølgelig.
Folk sier at tyver er uten ære. Det er helt feil.
Det er som Lewis og Clark. Lewis er fanget et sted i Afrika...
Fortapt i den afrikanske urskogen...
Og Clark... Al Clark het han visst. -
- Kaster alt han har i hendene og drar ut etter ham.
Han drar ut og finner Lewis. Fordi de er venner.
For guds skyld, Joe, det var Stanley og Livingstone. -
- Ikke Lewis og Clark. De dro ut for å finne Nordvestpassasjen...
Men de var venner! Han spurte om vennskap.
- Du må alltid rette på meg. - Unnskyld.
- Er du oppe? - Jeg fikk ikke sove. Kanskje...
- Hvor er Joe? - Han sover.
- Terry... - Det gjør han.
Kanskje kunne vi gå ned i baren og ta en drink?
- Det er litt sent. - Slett ikke.
Lev mens du gjør det. Lat som om det gjelder livet ditt.
Greit, jeg henter ei kåpe.
- Jeg elsker den sangen. - Jeg har faktisk aldri hørt den før.
Jeg må trykke A-1 på jukebokser. Ren tvangshandling.
Den er god, selv sjette gang.
Stikk av med meg, Kate.
Vi setter oss bare inn i bilen og kjører og kjører og kjører.
Vi stopper et perfekt sted og blir der så lenge vi har lyst.
Så setter vi oss inn i bilen igjen og kjører til et annet perfekt sted.
Jeg har bare... Det kommer litt plutselig, hva?
- Det er sprøtt. - Det synes jeg ikke.
Jeg må ha en whisky.
Kan jeg få en whisky?
Og en vodka. Og et glass melk.
Kan du varme melka?
Jeg har et høyresidig problem. Håper det ikke er en hjernesvulst.
Hei, Terry.
- Hvordan går de? - Hei, Joe.
- Hva foregår? - Ikke stort.
Er du her alene?
- Har du det bra? - Jeg kan ikke føle leppene mine.
- Er de følelsesløse? - Litt.
Joe!
- Jeg trodde du sov. - Ja, det gjorde jeg.
Han våknet.
- Er det noen som vil danse? - Nei. Dans med Kate, du.
Ikke meg. Jeg kan ikke danse.
- Hvem vil? Terry? - Armen min sover.
- Helst ikke. - Hun har danseklærne på.
Gå bort dit. Bare gå dit og dans.
- Er du ok? - Ha det gøy, unger.
Går det bra? Du står liksom og tipper.
Det er bare en forbigående ubalanse.
Jeg er faktisk veldig lett på tå. Jeg er god til å danse. Hold fast.
- Flott, Terry. - For en vakker sang.
Dans med meg, Kate. Men kanskje det er best at du fører?
Hva er det, kjære?
Jeg føler meg kald og svett.
- Kan jeg få bryte inn? - Vær så god. Jeg har mistet takten.
- Skulle vi ikke...? - Han klarer seg. Bare hvil deg litt.
Bare dans i vei, dere.
Stikk av med meg, Kate.
Vi setter oss bare inn i bilen og kjører og kjører.
Ja? Alle tiders ide.
- Hva med Mexico? - Mexico kan vente.
Hva med Terry?
Terry må også vente. Bli med meg utenfor.
Jeg er så forvirret.
- På hvilken måte? - På alle mulige måter.
- Bli med utenfor litt. - Jeg bestilte en varm melk.
Jeg skal bare gi Terry melka hans.
Jeg sjekker hvordan han har det.
Går det bra? Her er litt melk. Så sover du bedre.
- Jeg har melkeallergi. - Har du melkeallergi?
- Jeg får voldsom diaré. - Voldsom...?
Jeg sitter ute på verandaen.
Lukter du brente fjær?
Joes storebror Albert luktet brente fjær.
- Han hadde en hjernesvulst. - Joe har ikke noen storebror.
Jeg har mistet følelsen i høyre side.
Har Joe sagt de? Føler du dette?
Ja! Det gjorde vondt!
- Har ikke Joe noen bror? - Ingen bror.
- Albert? - Ingen Albert.
Det med de brente fjærene var løgn.
- Er du sikker? - Absolutt.
- Hvor er Joe? - Utenfor.
Det er noe jeg har tenkt på.
Nemlig at jeg ikke har noen svulst fordi du ikke har noen bror.
Og jeg kan gå også. Se, jeg går!
- Aldri snyt en venn, sier du alltid. - Du snøt meg først!
- Det gjorde jeg ikke! - Du snøt meg først!
- Hva med paradis? - Jeg gir faen. Jeg stikker.
- Jeg også. Er du fornøyd? - Du overlever ikke ei uke uten meg.
- Jo, med Kate. - Over mitt lik!
Det gjorde vondt! Din lille dritt! Du beit meg!
- Du slo! - Slutt opp!
- Dette er slutt. - Ikke før noen er død eller i koma.
- Og jeg håper det blir ham! - Jeg snakker om oss.
Jeg vil ikke se på at dere gjøre dette. Jeg kan bare ikke.
Det ville vært bedre hvis dere var i fengsel. I sikkerhet for hverandre.
Jeg vet at alt er min skyld.
Jeg gapte over mer enn jeg kunne klare.
Jeg har bare aldri følt det sånn før.
Jeg kan ikke velge mellom dere.
Hva om alle bare får en stor kjærlighet?
Jeg vet at denne er litt større enn vanlig...
Men hva om vi bare får en?
Vet dere hvorfor jeg ikke kan velge mellom dere?
Fordi sammen... er dere den perfekte mann.
- Kate. - Kate, vi ville ikke egentlig...
Ja.
Jeg er lei for det, gutter.
Det er slutt.
Kate?
Kate!
- Stor, er den ikke? - Det er bare en bank.
- Men stor. - Ja, den er stor.
Du godeste, det er dem. De er her! Jøsses!
Kate Wheeler virker mer som bankraner enn som gissel.
Vås. Du aner ikke hvordan fangenskapet har påvirket henne.
- Det er Patty Hearst om igjen. - Hun kom i fengsel.
Unnskyld. Det er utenbys.
Ikke si at du elsker henne.
- Jeg mener oss begge. - Det vet hun.
Jeg savner deg. Og Joe savner deg. Det jeg prøver å si er -
- At vi begge to savner deg. Like mye.
- Vi savner deg like mye. - Hei, hvordan går de?
Vi har... tenkt over tingene.
Det har jeg også.
- Hva har du tenkt på? - At jeg ikke kan leve sånn.
Det er utelukkende vår skyld, og vi påtar oss det fulle ansvaret.
- Helt sikkert. - Samme hvem sin skyld det er.
La meg snakke med henne. Hør her. Hva om jeg sa at det var en utvei?
En stor jobb til. Bare en. Fin og sikker.
Jeg liker ikke dette...
Ikke flere triks. Ikke flere overnattinger.
Vi går inn, viser dem våpnene våre og tar pengene.
- Viser dem våpnene deres? - Vi har regnet ut alt.
Nei, det kan dere ikke gjøre. La være. Det er en veldig dårlig ide.
Kate, hør på meg. Dette vil funke. Ok?
Dusøren for Blake og Collins er blitt fordoblet til 1 mill. Dollar.
Spørsmålet er hvor lenge de kan fortsette deres forbryteriske ferd.
Ansiktene deres er kjent av stort sett alle...
- God morgen. - Hei. Kom igjen.
Utenfor. Kom igjen. Opp med farta, knøttet.
- Hva gjør dere her? - Klapp igjen.
- Du også. - Foran oss.
Velkommen til På frifot. Vi har et usedvanlig program i kveld.
Som dere ser er vi ikke i studiet. Vi sender fra mitt hjem.
De Overnattende Bandittene er her for å snakke om Kate Wheeler.
Jeg vil si til dere, de amerikanske seerne. -
- Og til alle politimyndighetene i Amerika. -
- At Kate Wheeler aldri var innblandet i bankranene.
Hun var gisselet vårt. Et uvillig gissel.
Hun var aldri innblandet...
LOS ANGELES POLITI
God morgen, dette er et ran.
Jeg er Kate Wheeler.
Fram med hendene. Hvor er direktøren?
Utmerket, sir, følg med meg.
Ingen rører seg. Legg dere ned.
De har gått helt amok. Sånn har de aldri snakket før.
De er bevæpnet og farlige.
La oss kontakte dem.
Spesialstyrkene er her. Det er en utrolig scene.
Det er Joe Blake.
Dere får oss aldri i live, forstått?
Vi vil ha sikker transport til Burbank flyplass og et fly derfra.
Ikke flere oppringninger. Bare gjør som jeg sier.
Dere får oss ikke i live!
Dere får oss ikke i live?
- Nettopp. - Genialt, Joe.
Det er bare deg de ikke får i live.
Jeg er smigret over å være med her, men jeg tror du har blitt sprø!
Spesialstyrkene går inn. Helikoptrene er i lufta.
Joe Blake og Terry Collins er inne i banken med gislene.
Hold stillingene.
- Jeg er ferdig med å flykte. - Det er jeg også.
Men jeg har en bedre ide. Jeg overgir meg og går til fengselet. -
- Hvor Kate Wheeler vil ha oss.
- Det kan jeg ikke la deg gjøre. - Jaså? Det bestemmer du ikke.
Hold stillingene. Vent litt.
Legg fra deg pistolen. Tving meg? Er dette 3. Klasse?
Jeg har gått tom for gode formuleringer!
- Legg fra deg pistolen! - Ikke prøv deg!
- Ut med dere! - Ikke rør dere!
Det er et gissel.
- Det kommer en ut. - Kanskje de tar bakdøra.
Legg den fra deg. Klapp igjen!
Det blir skutt.
Du skjøt meg!
Ditt svin!
De mistenkte skyter på hverandre.
Møkkasvin!
Ok på Terry. Hold deg klar.
- Ok, rødt lag. - Bare vent.
Dette er geværet mot Terry.
Nå!
- Fantastisk. - De mistenkte ser ut til å være nede.
Applaus.
Rødt lag, av sted.
Ta dem.
- Hva gjør hun? - Kom an.
Utrolig! Blake og Collins er nede.
De skjøt muligens hverandre. Kate Wheeler har besvimt!
Det var hun som anga bandittene.
Skaff hjelp til miss Wheeler. Kom an!
Kom an, film henne!
- Du besvimte. Var du i sjokk? - Fullstendig i sjokk.
Stemmer det at du ga politiet et tips om ranet i dag?
Ja, men det var ikke meningen at det skulle ende sånn.
Hvorfor stopper vi? Er vi i sikkerhet?
God morgen!
- Åpne posen! - Kom igjen, fort.
Flott jobbet, folkens.
Kom igjen. Ta pengene. Av sted!
Av sted!
Den eksploderer! Spring, den eksploderer!
Begivenhetene tok en helt forbløffende vending -
- Da ambulansen med bankranerne eksploderte.
Ranernes lik, som var utstyrt med sprengstoff, brente helt opp.
- Skål for paradiset. - Skål for oss.
Best dere venter på meg. Jeg kommer med solkremen og dusøren.
Historien om De Overnattende Bandittene er slutt. Eller er den?
Blake og Collins fengslet fantasien til hele nasjonen.
I døden har de blitt til legender.
Blake og Collins påsto da aldri at de var helter.
Folk spør meg hvordan de egentlig var.
De ranet banker, kidnappet feil kvinne og skjøt hverandre.
Resten er rykter og spekulasjoner. Det stoffet folkeeventyr er laget av.
Kanskje er det sånn vi helst vil ha det.
Jeg er Darren Head. Vises i neste ukes utgave av På frifot.
Fade til svart. Da er den i boks.
PÅ FRIFOT
...å forene denne mannen og denne kvinnen i hellig ektestand.
Dere har bekreftet deres kjærlighet for Gud og oss. -
- Og har gitt hverandre hånden på det.
Jeg erklærer dere hermed for rette ektefolk å være.
Nå kan brudgommen kysse bruden.
Skal vi ikke ta det fra starten?
- Hvordan møtte dere hverandre? - Under vekttrening...
Vi lånte røyk av hverandre.
Terry hadde innbilt blindtarmbetennelse.
Og innbilt blodforgiftning.
- Jeg jobbet på sykeavdelingen. - Det medisinske ordet er septicemia.
Men ei natt på sykeavdelingen hører jeg en hylende lyd... Darren.
Som en katt med løpetid...
Den lyden, du vet.
Før en jobb minner vi alltid oss selv om -
- å forvente det uventede. Det er alltid et godt råd.
Altså med mindre man forventer det uventede. -
- For da er det jo ikke uventet.
Og så er man sårbar overfor det virkelig uventede. -
- Fordi man ikke venter det.
Alle har sett videoen med Kate Wheeler ved bankranet.
Var det ikke en ide -
- å få tingene helt på det rene om Kate og deres foretakende?
Hun var livredd for oss begge to, tror jeg.
Både som menn og som bankranere.
Hun likte oss ikke.
Det skar seg fra første øyeblikk.
Blir dere ikke redde? Det dere gjør er jo livsfarlig.
Jeg er immun overfor fare. Jeg danser med den.
Jeg går rett bort til faren og skjærer grimaser til den.
Bare kom igjen, sier jeg. Man må ha nerver av stål.
Og jeg har nerver... Som barn var jeg veldig nervøs.
Men når man er midt i det, og adrenalinet... Hva flirer du av?
- Du er immun. - Jeg er immun overfor fare.
Du er helt immun.