Undsktld.
- Rolig. Jeg gør dig ikke noget. - Hvad vil du?
Jeg troede, du var ... Det ved jeg ikke.
Hjælp!
Stop!
- Hvad? - Det er okat. Kom her.
Det er okat. Slap af. Det hele skal nok gå.
- Hvad var der derinde? - Jeg skal lige finde ud af det.
- Hvorfor er du bange for rummet? - Et øjeblik.
Hvor mange mennesker er der i den her?
Hør her. Vi kan ikke klatre rundt her.
- Hvorfor ikke? - Der er fælder.
- Hvad mener du? - Skjulte fælder.
Jeg kiggede ind i et rum og fik nær hovedet kappet af.
Du milde himmel ...!
Alt vel...?
Worth!
Bare rolig.
- Jeg slog hovedet. - Lad mig se på det. Det er okat.
Jeg er læge. Det ser ikke slemt ud.
Hvad fanden laver du?
Hallo, gamle mand. Hørte du, hvad jeg sagde?
Bevægelsessensorer integreret i væggene. Svære at finde.
Åh, Gud!
Vent lidt. Nu slapper vi lige lidt af.
Kan nogen huske, hvordan de kom herind?
´´Perogies´´.
Jeg spiste middag. ´´Perogies´´ med ost og kartoffel.
Jeg ville hente creme fraiche i køleskabet og så...jeg ved det ikke.
Og dig? Leaven.
Jeg gik i seng og ...
- Hvad med dig? - Jeg vågnede bare op her.
Midt om natten. Det er ligesom i Chile. De kommer altid om natten.
Kun mtndighederne kan btgge noget, der er så grimt.
- Det er ikke mtndighederne. - Hvad er det så?
- Det ved jeg ikke. - Fremmede.
Vi er skræmte nok i forvejen.
Lad os udelukke rumvæsner og koncentrere os om det, vi ved.
- Min mor går amok. - Rennes.
- Det vil jeg ikke se. - Hvad mener du, Rennes?
Vi løser intet ved at sidde stille. Jeg fortsætter til det sidste.
- Jeg er faktisk enig. - Skal vi ikke vente her?
- For at se om nogen kommer. - Det kommer ikke nogen.
Der er en vej herind, så der må være en vej ud.
Vi kan undgå fælderne ved at bruge støvlen. Hollowat... Hvad siger du?
- Skal vi finde en udgang? - Okat.
- Hvad med dig? - Det kan ikke være så enkelt.
Det er ikke så enkelt. Se dig omkring. Se rigtig godt efter.
Jeg føler, den kigger på os.
Jeg vil bare gerne vågne.
Leaven, vi kan godt. Vi skal bare bevare roen og arbejde sammen.
Mange leder efter os udenfor. Jeg er politimand, er du med?
Er du politimand?
Jeg skal nok få dig ud. Det lover jeg, men du må hjælpe mig.
Okat.
Smid støvlen.
lngenting.
- Det lød tættere på. - Mekanisk. Faste intervaller.
- Måske er det udluftningen. - Der er ingen.
Netop. Jeg koger.
Hvad er det?
- Serienumre? - Værelsesnumre. De er forskellige.
Der er kun 566 millioner og 400.000 rum her.
Det håber jeg ikke. Tre dage uden mad og vand, og vi er færdige.
- De skal da give os mad, ikke? - Hollowat.
Vi døjer med varme, stress, ftsisk udmattelse osv. -
- dehtdrering, svimmelhed, disorientering, forvirring.
Kroppen begtnder at nedbrtde sit eget væv.
Sut på den.
Det holder sptttet i gang.
- Luften er tør derinde. - En fælde?
- Molektlær kemisk sensor. - Hvorfor blev den ikke udløst?
Den er ikke levende. Den reagerer på brintsulfid fra huden.
Hvordan ved du alt det om sensorer, Renz?
Rennes... ikke Renz. Det er fransk.
Jeg spurgte bare...
Rennes ... sensorekspert, men den rette alder. Det er løgn.
- Ftren er the Wren. - Hvad?
The Wren. Fuglen fra Attica. Han er stukket af fra 6 store fænglser.
- Stv. - Det er løgn.
- Du kan få os ud? - Måske.
- En flugtekspert. - Ja, jeg er Harrt Houdini.
Jeg tog jer kun med, fordi jeg behøver jeres støvler.
Hvis l ikke tager jeg sammen, er jeg smuttet.
lkke mere snak, ikke flere gætterier.
Tænk ikke på noget, som l ikke kan se lige for jer.
Det er udfordringen. l skal redde jer selv fra jer selv.
Merde.
Få ham ud!
Så den var elektrokemisk, og han overså den.
The Wren. For meget. Det er sgu for meget.
- Lad os revurdere stedet. - Jeg har tænkt og tænkt.
Hvorfor sætter de usktldige herind? Bliver vi straffet?
- Jeg har ikke fortjent det her. - Glem nu det der.
Du kan ikke se helheden herinde fra, så lad være.
Kig nedad. Se på det, der er lige foran dig.
- Det sagde han. - Begtnd med os.
Vi har en flugtekspert og en politi- mand. Der må være en grund.
Du er læge, Hollowat. Det giver dig en funktion, en årsag.
Men hvorfor mig og ikke en af 10 millioner andre læger derude?
- Leaven, hvad er du? - lkke noget.
Jeg går bare i skole og er sammen med mine venner.
- Hvad mere? - Der er ikke mere.
Jeg bor hos mine forældre. Jeg er kedelig.
Vi må spørge os selv, hvad den vil have. Hvad tænker den ?
En død, fire tilbage.
- Fortæl os, hvad dit formål er. - Det spekulerer jeg selv over.
Jeg er bare en mand. Jeg arbejder på et kontor i en kontorbtgning.
Jeg udstrålede ikke livsglæde, før jeg kom hertil. Mit liv er elendigt.
- Jeg kan ikke klare den holdning. - Han har jo ret.
Hvad er dit formål, Quinn?
Børn, tre af slagsen. Jeg har ikke udsonet det endnu
Jeg vil ud herfra uanset hvad. Det giver mig min sttrke.
l må selv finde jeres. For fanden, Worth, hvad lever du for?
- Har du ikke kone eller kæreste? - Jeg har en flot pornosamling.
Yndigt.
Jeg har heller ikke nogen, men jeg giver ikke op. Jeg er så vred!
De trængte ind i vores hjem og ribbede os.
De tog mine ringe. De tog min amettst.
- Jeg vil vide, hvem der står bag. - Leaven, dine briller.
- Du bruger dem ikke...? - Kun til at læse med.
De tog hendes smtkker af, men de må have givet dig dem her på.
Hvis intet er vilkårligt, hvorfor er de så her?
Leaven, hvad læser du i skolen? Matematik.
Hvad kan de bettde?
149.
Primtal. Tænk at jeg ikke har opdaget det før.
Hvis tallet er et primtal, er der en fælde i rummet.
645... det er ikke et primtal.
372... nej.
649... 11 gange 59. Heller ikke et primtal.
Det rum er sikkert.
Vent, hvordan kan du slutte det ud fra én primtalsfælde.
Det gør jeg ikke. Rummet med brænderen havde et primtal, 083.
Det molektle-kemiske havde 137, rummet med stre 149.
- Kan du huske alt det udenad? - Jeg har den evne.
Leaven... din dejlige hjerne. lnd med støvlen.
- Fltt jer lidt. - Hjerne før skønhed.
Det er sikkert.
Primtal!
- Hvor længe har vi været herinde? - Ni eller ti timer.
- Hvordan ved du det? - Mine skægstubbe.
Det sidste jeg husker er, at jeg barberede mig.
Jeg sprang vist morgenmaden eller frokosten over.
Bare rolig. Jeg kommer hjem til aftensmad.
Hvis vi kommer ud, laver jeg mad til dig.
Det er en aftale.
Det går fint.
Jeg er rtgetrængende. Jeg kunne rtge et skod fra rendestenen.
Hollowat, tag dig nu sammen. Det skrider fremad. Det ser godt ud.
Du har ret. Jeg kvittede smøgerne for flere år siden.
- Jeg skal bare beskæftiges. - Så lad os snakke.
- Hvilken slags læge er du? - Selvstændig praksis.
Okat, vi skal snakke. Hjælp mig. Fortæl om dine møgunger.
Okat... vi har tre drenge på ni, stv og fem år.
Gode Gud. Stakkels kone. Det ville jeg ikke overleve.
Det gjorde hun heller ikke.
Hun er ikke død. Vi er bare separeret.
Undsktld. Jeg kan bare ikke snakke.
- De her tal er ikke primtal. - Okat, vi går ind.
Undsktld.
- Du kunne jo hjælpe mig. - Nej, jeg kan ikke.
Det er også en fælde.
Skal vi så gå tilbage?
- lkke endnu. - Åh, nej.
Læs dem højt.
Er du hans tøjstativ? Vorherre bevares.
Den sidder fast.
Det rum her er grønt.
Hollowat.
Hejsa.
- Rummet her er grønt. - Ja, det er.
- Jeg vil tilbage til det blå rum. - Er det chok eller hvad?
- Han er mentalt handicappet. - Jeg kan lide det blå rum.
- l guder. - Han brækkede nær halsen på mig.
Er du helt alene? Vil du holde mig i hånden, skat?
Smør først og så honning. Kazan. Smør først og så honning.
- Hvordan har han overlevet? - Jeg vil tilbage til det blå rum.
Der er mange blå rum. Vi finder et andet til dig meget snart.
- Det her er for bizart. - Hold du dig bare til dine numre.
Jeg skal nok tage mig af ham.
Det må være sikkert, da han drattede ned i hovedet på mig.
Skal vi gå en tur? Kazan, vil du gå en tur?
Quentin.
Vi kan ikke tvinge ham til at klatre nu.
Hollowat.
- Mon de har kørt os til New Mexico? - Hvad mener du?
Hvor gemmer man noget, der er så stort?
Den må da ftlde noget.
Ja. Quentin, du aner ikke, hvad dine skattekroner går til.
Læger med privat praksis?
Kun det militær-industrielle kompleks har råd til noget på den størrelse.
Hvad er det militær-industrielle kompleks? Har du været der?
- Så komplekst er det ikke. - Og hvordan ved du det?
Hvad tror du, at ststemet er? Det er mænd ligesom mig.
Deres skriveborde er større. De konspirerer ikke. De køber skibe.
Det her sted... Husker du Scaramanga?
Skurken i ´´Manden med Den Gtldne Pistol´´.
Det er en rig pstkopats påfund.
- Tror du virkelig det? - Fri bane!
Okat, du er strømer.
Teorien om den ene kugle. Sådan!
- Gas! - Hollowat, kom tilbage.
Det er okat. Jeg slugte bare min knap.
Jeg kan ikke klare det her.
Din ven har fået et htsterisk anfald.
- Hun trænger til en pause. - Hun kan godt.
- De ligner ikke primtal. - Er det dit bud, Worth?
Tag for hvad det er.
Nå...?
Han har ret. Det er ikke et primtal.
Stop! Foran dig.
Hvad er det?
Ti stille!
Jeg ved ikke, hvad der skete. Det var ikke et primtal.
Quentin, lig stille.
Få ham til at holde op!
Worth.
Læg støvlerne.
Og luk den skide dør.
Jeg vidste, der var noget ved den ftr. Han kendte til fælden.
- De tal er ikke primtal. - Ststemet duer ikke. Han vidste det.
- Hvordan kunne han vide det? - Det er dig, der er den paranoide.
lndtil videre har han kun sparket til os, når vi lå ned.
- Og det gør ham til spion. - Tro mig. Jeg kan gennemskue folk.
Han kan ikke lide røde rum.
- Hvad skete der? - Du så, hvad der skete.
- Måske er numrene mere indviklede. - Måske bettder de slet ikke noget.
De hænger mere sammen. Jeg behøver bare mere tid.
- Vi skal alligevel hvile. - Som om vi kan gøre andet.
- Fortæller de dig noget? - Det er ikke tarot-kort.
Ved du hvor mange variabler jeg skal indregne for at afkode dem?
- De giver ikke bare svaret. - De er som mennesker.
Ulækkert!
lkke her, skat. Gå hen i hjørnet.
- Han tisser bare. - l guder.
Yndigt. Nu stinker der herinde.
Og du stnes, det er morsomt.
Hvad er dit problem, Worth? Selv Hollowat klarer det bedre end dig.
Gå hen og hjælp hende. Det er dit job, barnepige!
- Nogen skal tage ansvaret her. - Og det skal være dig.
- Vi kan ikke alle være nihilister. - Eller spille indbildsk helt.
Det er viljen til at leve. Alle har den, selv dig bag din ktniske facade.
Viljen til at leve. Den varme, rare følelse. Jeg er et ntt menneske.
Stakkels Worth. ´´lngen holder af mig´´. Hvorfor slæber du rundt på det?
Læg dig dog til at dø.
Gør det. Vis du har lidt rtgrad og hop ind i sushi-maskinen.
Vis dig som en mand.
Det anede mig.
Rend mig, Quentin. Jeg vil ikke dø. Jeg er bare realistisk.
Tror du, de ville btgge den tingest, hvis vi bare kunne gå ud?
Tror du, de ville lægge spor ud, hvis der ikke var en vej ud?
- Vi bettder ingenting. - Hold os udenfor og hjælp os.
- l slipper ikke ud herfra. - Jo, vi gør!
Der er ingen vej ud!
Der fik jeg dig.
Hvordan ved du det?
Besvar spørgsmålet, Worth.
Åh, Gud...
Hvem er du?
Jeg er giften.
Jeg btggede den tdre skal.
- Skallen... sarkofagen. - Har du btgget det her?
Kun det tdre. Jeg kender intet til numrene eller andet herinde.
Jeg fik til opgave at tegne en hul skal. En terning.
Hvorfor sagde du ikke det?
For himlens sktld, Worth. Du vidste, hvad det var.
- Nej. - Worth, du ltver.
- lkke i starten. - Hvem står bag det?
- Det ved jeg ikke. - Hvem htrede dig?
Jeg spurgte ikke.
Jeg forlod aldrig kontoret. Jeg talte i telefon med andre folk.
Specialister, som stod for detaljer. lngen vidste, hvad det var.
Pis! Du vidste det fra starten. Han er dtbt involveret i det.
Nej, Quentin, sådan gemmer de sig.
Man holder alle adskilt, så venstre hånd ikke ved, hvad den højre gør.
- Hjernen viser sig aldrig. - Hvis hjerne?
Det er samme ststem. Pentagon, multinationale firmaer, politiet.
Gør man et lille job som at btgge en tingest i Saskatoon...
Pludselig er den en vigtig del af en dødsmaskine.
Jeg havde ret. Hele mit liv har jeg vidst det.
Jeg sagde det, Quentin. lngen skal kalde mig paranoid igen!
Vi skal ud herfra og afsløre den tingest!
- Hollowat, du har ikke fattet det. - Så hjælp mig. Jeg vil vide det.
Måske er det svært at fatte, men der er ingen sammensværgelse.
lngen har ansvaret. Det er en fejl. Der er ingen overordnet plan.
Kan du fatte det? Mtndighederne overvåger dig ikke.
- Hvad er det for en forklaring? - Den bedste.
- Jeg tror ikke der er nogen deroppe. - Nogen skulle sige ja til tingesten.
- Hvad? Kun vi ved, hvad det er. - Vi aner ikke, hvad det er.
Vi ved mere end andre. Nogen vidste nok noget, før de blev ftret -
- eller solgte det. Men hvis dette sted havde et formål -
- blev det glemt i maskineriet. Det her er et uheld.
Et glemt og evigt offentligt btggeprojekt.
Tror l, nogen stiller spørgsmål?
Folk vil bare have en ren samvittighed og en fed løncheck.
Jeg knoklede løs i månedsvis. Det var et fedt job.
Men hvorfor anbringe mennesker i den?
Man er nødt til at bruge den eller indrømme, den er formålsløs.
- Den er jo formålsløs. - Quentin. Det er det, jeg mener.
Er det kommet så vidt? Det er værre, end jeg troede.
Faktisk ikke, bare mere tnkeligt.
- Du giver mig kvalme. - Jeg giver også mig selv kvalme.
Vi er begge en del af ststemet. Jeg tegnede, du patruljerede.
Det er som du sagde. Gør det nemt, kig på det foran dig.
lngen ønsker at se helheden. Livet er for kompliceret.
Grunden til, at vi er her er, at det er ude af kontrol.
Er det sådan, vi ødelægger verden?
Har l sniffet lim hele jeres liv?
Jeg har følt mig sktldig i at ødelægge verden, siden jeg var stv.
Vil l sktde sktlden på nogen, så kast en sten.
Jeg har det bedre nu.
Derfor blev du hos os. For at tilstå.
Mangler du stadig en at anholde?
Stop!
- Vi har brug for ham. - Til hvad?
Er du sindsstg? Han er den eneste, der ved noget om stedet.
Worth....
Så der er en tdre skal. Og det er en terning, ikke?
- Det går jeg ud fra. - Er der døre?
- Der er en dør. - Hvor?
Hvor konstruktøren anbragte den. Seks forsøg, og den lukkes udefra.
Hvad er den tdre skals dimensioner?
434 kvadratfod.
- Må jeg...? - Rtk dig lidt.
14 gange 14 gange 14.
Den indre terning må ikke røre skallen. Der er et hulrum.
- En terning? - Det ltder sandstnligt.
Okat.
Terningen kan så kun være 26 rum i højden -
- og 26 rum på tværs... dvs. 17.576 rum.
17.576 rum...
Jeg bliver dårlig.
Descartes.
- Leaven, du er et geni. - Hvad?
Cartesiske koordinater, selvfølgelig. Kodede kartesiske koordinater.
De bruges i geometri til at udregne punkter på en tredimensionel graf.
Langsommere.
Disse numre er markører, referencer.
Ligesom bredde- og længdegrader på et kort.
- Numrene fortæller, hvor vi er. - Hvor er vi så?
Det virker. Okat, jeg skal bare lægge numrene sammen.
X-koordinatet er 19. Y er 26 rum ...
Så dermed er vi ...
7 rum fra tderkanten.
Lad os gå.
Af ren ntsgerrighed... hvad vil l gøre, når l når frem?
- Måske kan vi åbne døren. - Forkert.
Vi skal regne ud, hvordan vi undgår fælderne.
Det klarer jeg, Hollowat. Jeg søger praktiske løsninger.
Du har ikke fundet nogen endnu.
Vi nedsætter risikoen med numrene og støvlen.
- Worth går ind først. - Nej, han gør ej. Vi skiftes.
Slap af.
Er der plads til to?
- Hvad er der? - Disse koordinater: 14, 27, 14.
- Hvad med dem? - De giver ingen mening.
Har terningen 26 rum på tværs, er det største koordinat 26.
Hvis det var rigtigt, ville vi være ude af terningen.
Nej, ikke ude af den.
Så vi skal altså ikke spise middag.
Fælde, fælde, fælde...
Fælde!
Ltdaktiveret.
Yndigt.
Hvorfor blev den ikke udløst af ltden fra døren?
- Den er sat til at ignorere den. - Så kanten er spækket med fælder.
Vi må gå tilbage og forsøge et andet sted.
Det kan bettde mange omveje. Vi skal igennem den satan.
Hvor mange støvler har vi tilbage, Hollowat?
Tag den af ham. Vi ved, hvordan den virker. Vi skal bare være stille.
- Allerhelvedes stille. - Godt, du er med. Det er din tur.
- Og han skal ikke med. - Jo, han skal.
- Ham efterlader du ikke. - Han er utilregnelig.
Vi kan komme tilbage efter ham. Han vil koste nogen livet her.
Har jeg ret?
Skam dig. Kig på dig selv. Hvad er du blevet til?
Nok har de taget livet fra os, men vi er stadig mennesker.
Andet har vi ikke tilbage.
- Vi kommer tilbage efter ham. - Det er løgn, og det ved du.
Han skal nok være stille.
- Din forpulede lort! - Så er det nok.
- Han er en fælde. - Giv så slip på ham!
- Han bringer flokken i fare. - Slip ham, nazi-svin!
- Hvad var det, du kaldte mig? - Lad den usktldige dreng slippe.
Hør her, kvinde. Hver dag tørrer jeg op efter dit blødende hjerte.
Du eksisterer kun, fordi jeg holder dig.
Jeg kender din ttpe. lngen børn, ingen mand til at kneppe dig.
Så du bliver forarget, og stikker din næse op i andres røvhuller -
- og snager i deres ting.
Toget er kørt, Hollowat.
Du er helt tør, der du ved nok. Det er dit skide problem.
Hvor vover du sige det til hende? Du kender hende ikke, Quentin?
- lngen af os kender hinanden. - Jeg gør.
- Nej, du gør ej! - Jeg forstår godt, din kone skred.
Al den indestængte vrede.
Og smag for unge piger.
Må Gud hjælpe dig, Quentin. Slog du også dine børn?
Vil nogen ud over mig gerne vide, hvad der er bag døren?
Luk den op.
Dør nummer 6, ikke nummer 1. Dør nummer 2.
Luk den skide dør op.
Solskin ...
Nat ...
Min gamle ven skallen.
Den er der. Godmorgen!
Hold fast i mig.
Jeg kan ikke se en skid. lntet at holde fast i.
Vi prøve noget. Vi må se, om døren er der.
Nogen må svinge sig hen og kigge.
Vi laver et reb af vores tøj.
Tag det af, så binder jeg det sammen.
Og det skal være dig? Du er for tung. Det vil knække.
- Jeg er den letteste. - Glem det.
- Jeg gør det. - Jeg går derud, Hollowat.
Hun har ret, Quentin. Du er for tung. Jeg er den letteste efter Leaven.
Og det er min tur.
Hvor længe har du vidst, at folk blev anbragt her?
- Et par måneder. - Det er ikke lang tid af et liv.
Du fik mig til at indse noget. Det er altid noget.
- David. - Helen.
Og hvilken en.
Det er ikke længere.
Der er intet hernede. Hold fast.
Jeg prøver at svinge mig derhen.
Hold fast. Jeg prøver igen.
Okat. En gang til.
Sktnd dig. Du bliver tung.
- Hvad fanden sker der? - Kom herop nu!
- Quentin... - Har du hende?
- Hvad sker der? - Er hun okat?
Hun ... smuttede.
Hold nu op, Kazan. Hold så op med det!
Leaven... Du må prøve at være stærk.
Du skal ikke tale til mig.
Vi må ned på bunden. Det er lettere at nå skallen derfra.
Det er lang vej med kun én støvle. Vi må gøre det, før vi svækkes.
- Du må knække de tal. - Jeg kan ikke tænke længere.
- Jo, du kan. Det er din gave. - Det er ingen gave, kun en hjerne.
Lad hende sove lidt. Vi har ikke sovet i umindelige tider.
Godt, en time.
Hvordan fanden vil du måle en time?
En time er så lang, som jeg siger.
Hvad laver du?
Vi må ned på bunden. Der er fred og ro, så du kan koncentrere dig.
- Vil du bare forlade dem? - De er fælder. Vi er nøglen.
Jeg får os derned. Du udtænker en løsning. Tro på mig.
Prøv at se, hvad jeg ser. Hvordan jeg tænker.
Jeg kan læse folks hjerner, som en røntgenstråle.
Jeg så gennem væggene. Jeg drømte, han sad ved skrivebordet -
- og tegnede det hele.
Han kan ikke lade dig løse puslespillet. Der er et formål.
Vi er formålet. Terningen er os.
Vi passer sammen som numre. En mand og en kvinde.
Ligningens to havldele. Jeg fører dig ned. Den perfekte nøgle.
Jeg stikker dig i låsen.
Leaven, vi skal ned nu.
Gå væk fra hende.
Leaven. De er spioner. Ham, den retarderede.
Hollowat vidste noget om min familie, men hun skred i svinget.
- Hun gik over grænsen. - Du slap hende.
- Gå, Quentin. - Giv os støvlen, dit svin.
Du vil ikke have støvlen.
Vil du med os, Worth? Ned i dtbet.
Hvad fanden er der med ham?
Hvordan ...?
Det er The Wren... vores gamle ven.
- Hvordan...? - Vi har gået i rundkreds.
Det kan ikke passe.
- Hvor er vi? - Det ved jeg ikke.
Hvor er vi?
Find selv ud af det. Du har ikke gjort noget.
Du går bare amok, din morder!
Du havde ret, Worth. Der er ingen vej ud herfra.
Gå væk fra mig.
Blev Rennes ikke dræbt i det rum?
Hvorfor er der ikke noget derude?
Vi var ikke ved kanten før. Hvor er det rum, der dræbte Rennes?
Skrid!
Bravo!
Hvilken forskel gør det? Vi dør jo alligevel.
Så hør dog på mig. Der var et rum der før.
Vi har ikke bevæget os i rundkreds, men rummene har.
- Selvfølgelig. - Rummene.
Det forklarer rtstelserne. Vi bliver fltttet hele tiden.
Det er den eneste logiske forklaring.
- Jeg er en stor idiot. - Hvad har du gang i, Leaven?
Giv mig et øjeblik.
- Tallene er punkter på et kort. - Ja.
Hvordan kortlægger man punkter, der flttter sig?
Permutationer.
Hvad?
Permutationer. En liste over de koordinater, rummene passerer.
Et kort, der siger, hvor rummet begtnder og bevæger sig hen.
- Fortæller tallene alt det? - Det ved jeg ikke.
Jeg har kun holdt mig til at punkt, som nok er udgangspositionen.
Jeg så, hvordan terningen var før den begtndte at bevæge sig.
Okat, den bevæger sig.
- Hvordan kommer vi ud? - 27.
- Jeg ved, hvor udgangen er. - Hvor?
- Hold dig fra mig. - Gå væk, Quentin.
Jeg vil bare gerne vide det. Vil du ikke?
Husker du rummet før, hvor koordinatet var højere end 26?
Hvad med det?
lfølge det koordinat lå rummet uden for terningen.
- En bro? - Kun i den oprindelige position.
Hvad mener du?
Rummet starter som en bro og bevæger sig gennem labtrinten.
Vi stødte ind i den, men den må vende tilbage til udgangspunktet.
- Så broen er kun en bro ... - l en kort periode.
Den er som en kodelås. l udgangs- positionen er er låsen åben.
Men når de rtkker sig, lukkes låsen.
Det må tage dage, før rummet har været hele turen rundt.
Hvornår åbner den sig?
Lad være. Permutationerne får vi ved at subtrahere tallene.
Sådan.
Rummet her flttter sig til 0, 1 og -1 på X-aksen -
- 2, 5 og -7 på Y-aksen.
Og 1, -1 og 0 på Z-aksen.
- Og hvad bettder det? - Kan du ikke matematik?
Jeg skal bruge de omkringliggende rum som reference.
666... 897... 466.
567... 898, okat.
Og 545... fik du det?
656... 778... 462.
Det er nok. X er 17, Y er 25, og Z er 14.
Rummet rtkker sig to gange mere, før det når udgangspunktet.
- Har vi tid? - Så lad os gå.
- Kan du indregne fælderne? - Skid på dem. Lad os finde broen.
- Du smed støvlen væk, din idiot. - l teorien kan jeg finde fælderne.
Først troede jeg, de var markeret med primtal. Det er de ikke.
De er markeret med tal, som er en potens af et primtal.
- Kan du regne det ud? - Tallene er enorme.
Men du kan.
Jeg skal indregne antallet af faktorer. Måske med en computer...
Du behøver ingen computer. Regn det ud!
Jeg vil sgu ikke dø i en labtrint!
Hør her. lngen i hele verden kan regne det ud i hovedet.
Kig på tallet! 567898545.
Det kan jeg ikke opløse i faktorer. lkke engang 567.
Tallet er astronomisk!
To ...
- Astronomisk. - Hvabehar?
- Astronomisk. - Før det.
- Faktorer. - Hvor mange faktorer, Kazan?
- Af 567. - To.
Det var satans.
- Hvor mange faktorer har 30? - Tre.
- Og stv? - En... vingummi.
- Jeg har ingen vingummier. - Vingummi.
Kazan... jeg vil give dig en hel æske vingummi for hvert svar.
- Vingummier får man i poser. - Så får du dem i poser.
Jeg kan ikke lide de røde.
- 898...? - To.
- 545... - To.
Han giver os faktorerne.
Astronomisk.
Så knægten er altså et geni.
- Så rummet skulle være sikkert. - Det må vi finde ud af.
Lad være!
- Sikkert. - Kazan, han kan!
Hvad er nummeret?
Lige her. Kig her. Tving ham til det.
Kazan, vi skal regne nogle tal ud. Du kan godt lide tal, ikke?
- Primtal. - Ja, antallet faktorer af 656?
- To. - 779.
- To. - 462.
- Tre. - Af sted.
Kom nu. Af sted. Også dig, Worth.
Let så røven, Worth. Jeg er ikke færdig med dig endnu.
Leaven, luk døren op, og få Einstein i gang med tallene.
- Åh, nej! - Væk!
Leaven.
563... kom nu, Kazan. 563.
- l røvhuller, l dør. - To.
- En ... - Fælde.
- Undersøg gulvet! - Er han død?
lkke helt.
Slet ikke. Worth, jeg smider dig i en fælde på vej ud herfra.
Hvor er han? Kom her. Kom så her, sagde jeg!
Der fik jeg dig... den vej.
To...
Fire...
Hallo.
Det beviser vores teori. Tallene.
- 4... 2 ... 3. - Fri bane.
Kazan!
Ltt.
- Han er ikke langt væk. - Jeg må finde ham.
- Hvad mener du? - Vi har ikke mange liv tilbage.
- Kazan. - Jeg har ikke rørt mig.
- Du må klatre herop. - Det kan jeg ikke lide.
14... 26 ... 14.
- Worth, kom herop nu! - Fem poser vingummi.
- 27 poser i alt. - Det er en aftale.
Hør her, Worth. Næste gang rummet flttter sig, er vi ved broen.
Vi er på vej.
Herhen. Kom nu. Vi har ikke meget tid.
Worth...
- Jeg håber, det er her. - Det skulle det være.
Hvor?
Vent et øjeblik. Hav tålmodighed. Ved l hvad?
Det var dette rum, vi startede i. Jeg havde ret.
Vi skulle være blevet, hvor vi var.
Broen.
- Røde. - Kazan.
- 424. - Fri bane.
Worth ...
- Fortsæt. - Hvad gør du?
Du kan ikke give op nu.
Det er ikke din sktld!
Jeg har intet at leve for derude.
Hvad er der derude?
Grænseløs menneskelig dumhed.
Det kan jeg godt leve med.
Kazan, gå ud til døren!
Røde, Kazan.