Valtion elokuvatarkastamo: lkäraja: S (nro T-96191)
Muista seistä ryhdikkäästi.
Laita kätesi veljesi harteille.
KUOLLElDEN RUNOlLlJOlDEN SEURA
Hyvät naiset ja herrat, pojat... Tiedon valo.
Sata vuotta sitten, vuonna 1859-
-41 poikaa istui tässä salissa, ja heille esitettiin sama kysymys-
-joka esitetään teille joka lukukauden alussa.
Hyvät herrat, mitkä ovat neljä kulmakiveä?
Perinteet, kunnia, kuri ja erinomaisuus.
Ensimmäisenä lukuvuonna Welton Academystä valmistui 5 oppilasta.
Viime vuonna heitä valmistui 51.
Yli 75 prosenttia heistä jatkoi maan arvostetuimpiin yliopistoihin.
Juuri tällaiset saavutukset-
-ovat täällä opetettavien arvojen ja määrätietoisuuden tulosta.
Juuri siksi te vanhemmat olette lähettäneet poikanne tänne.
Juuri siksi tämä on USA:n paras sisäoppilaitos!
Kuten tiedätte, englannin opettajamme mr Portius jäi keväällä eläkkeelle.
Saatte myöhemmin tavata hänen seuraajansa mr John Keatingin.
Hän on tämän koulun kasvatti-
-ja hän on opettanut Lontoon maineikkaassa Chester Schoolissa.
-Hyvin vaikuttavaa, kuten aina! -Tässä on nuorimmaisemme Todd.
Odotamme sinulta suuria. Veljesi oli yksi parhaista.
-Erittäin kaunista! -Kiitos, sepä hauskaa.
Odotamme sinulta paljon tänä vuonna, Neil.
-Hän ei petä meitä. -Minä teen parhaani, sir!
No niin, äläpä nyt itke.
-Olen huonetoverisi Neil Perry. -Todd Anderson.
-Miksi lähdit Balincrestistä? -Veljeni kävi tämän koulun.
Vai olet sinä niitä Andersoneja!
Tämä on poskionteloita varten. Jos hän ei pysty nielemään, antakaa tätä-
-ja tätä, jos hänen henkensä ei kulje.
Muistithan ottaa inhalaattorin mukaan?
Perustetaanko illalla pakerruspiiri?
Nyt se pakerrus alkaa... Kuulin, että asut sen uuden nynnyn kanssa.
Alä välitä Cameronista. Hän puhuu aina läpiä päähänsä.
Sinä kuulemma pänttäsit kesälläkin...
Kemiaa! lsä halusi, että olen edellä muita.
-Miten sinun kesäsi meni? -Päin mäntyä...
Meeks, sulje ovi.
Mitkä ovat neljä kulmakiveä?
Pilkka, kauhu, rappio, ulostus.
Meeks oli paras latinassa ja minä surkea englannissa-
-eli eiköhän perusteta pakerruspiiri?
-Voiko Cameron tulla mukaan? -Osaako hän muuta kuin nuoleskella?
-Tehän olette huonetovereita! -En voi sille mitään!
-Anteeksi, minä olen Stephen Meeks. -Tässä on Todd Anderson.
Charlie Dalton.
-Knox Overstreet. -Todd on Jeffrey Andersonin veli.
-Hän piti puheita ja oli huippuoppilas! -Tervetuloa "Helltoniin"!
Tämä on yhtä helvettiä paitsi Meeksin laisille neroille.
-Autan tuota imartelijaa latinassa. -Ja englannissa ja trigonometriassa!
-lsä! Luulin, että olit lähtenyt. -lstukaa vain, pojat.
Olen puhunut mr Nolanin kanssa. Sinä olet kahminut liikaa harrasteita-
-joten saat jättää koulun vuosikirjan teon.
-Minähän olen toimituspäällikkö! -Olen pahoillani...
-Se ei olisi oikein... -Suonette meille anteeksi?
Alä enää ikinä nouse minua vastaan!
Lääkäriksi valmistumiseesi asti teet kuten minä käsken. Ymmärrätkö?
Kyllä, sir. Anteeksi.
Tiedäthän sinä, kuinka tärkeää tämä on äidillesi.
Minähän kahmin aina liikaa kaikkea...
Niin sitä pitää! Jos tarvitset jotain, kerro vain meille.
Miksi et saa tehdä niin kuin itse haluat?
Sanoisit vain hänelle suorat sanat.
Sanotteko te muka vanhemmillenne suorat sanat?
-Okei, kyllä meitäkin käsketään... -Alkää sitten neuvoko minua!
-Mitä sitten aiot tehdä? -Mikä on pakko: jättää vuosikirjan.
Alä välitä, toimitus haluaa vain tehdä vaikutuksen mr Nolaniin.
En välitä siitä hittojakaan...
Päntätäänkö latinaa minun luonani kello 20?
-Todd, sinäkin olet tervetullut! -Niin, tule mukaan.
Rauhoittukaapa nyt!
Rauhoittukaa, senkin murrosikäiset riiviöt!
Valitkaa luettelosta kolme laboratoriokoetta-
-ja jättäkää raporttinne siitä joka viides viikko.
1. luvun 20 kysymyksen vastaukset pitää jättää huomenna.
Agricolam...
Agricola...
Ja vielä kerran!
Trigonometrian opinnot vaativat ehdotonta tarkkuutta.
Jos joku jättää tekemättä kotitehtävät-
-hänen loppuarvosanastaan vähennetään yksi piste.
Alkää koetelko minua siinä...
No, tulkaa nyt!
"Oi kapteeni, minun kapteenini."
Kuka teistä tuntee tämän lainauksen?
Ettekö tiedä? Se on Walt Whitmanin runo Abraham Lincolnista.
Voitte puhutella minua "mr Keatingiksi"-
-tai, jos olette uskaliaita, nimellä "oi kapteeni, minun kapteenini".
Nyt haluan oikoa joitakin huhuja... Kyllä, minäkin selvisin "Helltonista"!
Mutta en ollut silloin tällainen älyn jättiläinen.
Olin silloin 45-kiloinen älykön alku.
Minun kasvoilleni potkittiin uimarannalla Byronin runoja...
Mr...Pitts. Onpa onneton nimi. Mr Pitts, missä te olette?
Olkaa ystävällinen ja lukekaa sivulta 542 runon ensimmäinen säkeistö.
"Ajankäytön neuvoja neitsyeille"?
Eikö olekin sopivaa?
"Poimi ruusu kun vielä voit sen kauneus kun hohtaa"
"Tuo uhkeinkin kukka mi kukoistaa se myöskin kuoleman kohtaa"
Kiitos, mr Pitts.
"Poimi ruusu kun vielä voit..."
Sama ilmaistaan latinaksi sanoin "Carpe diem". Mitä se tarkoittaa?
-"Ota hetkestä kiinni". -Hyvä, mr...?
-Meeks. -Toinenkin erikoinen nimi...
Ota hetkestä kiinni...
"Poimi ruusu kun vielä voit..." Miksi runoilija on valinnut nämä sanat?
-Hänellä on kiire. -Ei, mutta kiitos osallistumisesta!
Koska me olemme madonruokaa, pojat...
Uskokaa tai älkää, mutta kaikki me-
-lakkaamme joskus hengittämästä, kylmenemme ja kuolemme.
Tulkaa tänne ja tarkastelkaa joitakin menneisyyden kasvoja.
Ette varmasti ole ennen todella tutkineet näitä.
He eivät ole sen kummempia kuin te...
Samat kampaukset, täynnä hormoneja, kuten tekin...
Voittamattomia, niin kuin tekin tunnette olevanne.
Maailma on heidän. He uskovat saavansa aikaan suuria!
Heidän silmänsä ovat täynnä toivoa kuten teidänkin.
Odottivatko he liian kauan elämänsä täyttymystä, siitä nauttimista?
He lannoittavat nimittäin nyt narsisseja...
Jos kuuntelette oikein tarkkaan, kuulette heidän kuiskaavan teille.
Menkää lähemmäksi. Kuunnelkaa...
Kuuletteko te sen?
"Carpe..."
"Carpe diem..."
"Ottakaa hetkestä kiinni, pojat!"
"Tehkää elämästänne ainutlaatuinen!"
-Todella outoa... -Mutta erilaista!
Minusta se oli karmaisevaa!
-Kysytäänköhän tästä kokeessa? -Etkö sinä tajua mitään, Cameron?!
Vauhtia, pojat! - Sinä myös, Dalton!
Kuka käy tänä iltana trigonometrian kimppuun?
Minä en pääse. Menen päivälliselle Danburryjen luo.
-Keitä he ovat? -Mies on koulumme entisiä oppilaita.
He ovat isän ystäviä, varmaankin 90-vuotiaita!
Mikä tahansa on parempaa kuin Helltonin sapuska!
-Tuletko sinä pakerruspiiriin? -En, minun pitää lukea historiaa.
Miten haluat.
"OTA HETKESTA KllNNl"!
Oletko valmis, Overstreet?
Kyllä, sir.
-Avaatko sinä, Chet? -Minä avaan!
Niin...?
Knox Overstreet... Tässä on tri Hager.
-Kyllä kai Danburryt asuvat täällä? -Etsitkö Chetiä?
-Oletteko mrs Danburry? -Kiitos. - Minä olen mrs Danburry.
Sinä olet varmasti Knox. - Haetteko hänet kello 21?
Joe Danburry!
Hänhän on ihan isänsä näköinen! - Miten isäsi voi?
-Hyvin. Hän hoiti GM:n oikeusjutun. -Ja sinä kuljet hänen jalanjälkiään!
Vaihda numeroiden tilalle X ja Y... Mitä sitten et ymmärrä?
Millaista päivällisillä oli?
-Millaista päivällisillä oli? -Kamalaa.
-Kammottavaa... -Mitä siellä tapahtui?
Tänä iltana...
...minä näin kauneimman koskaan tapaamani tytön.
-Mitä kamalaa siinä on? -Hän on melkein kihloissa...
-...Chet Danburryn kanssa. -Sen luupään!
-lkävä juttu. -lkävä juttu?!
Sehän on kamalaa! Niin kaunis tyttö on rakastunut sellaiseen ääliöön!
-Parhaat lankeavat aina ääliöihin. -Unohda hänet! Ja nyt trigonometriaa.
En voi unohtaa häntä enkä ajatella trigonometriaa!
Se toimii!
Viisi minuuttia, hyvät herrat!
-Näitkö hänet alasti? -Hyvä vitsi...
Ei kai teillä vain ole radio sylissänne, mr Pitts?
Ei, sir. Tämä on fysiikan koe. Tutka...
Avatkaa kirjanne johdannon sivulta 21.
Mr Perry, lukekaa ensimmäinen kappale: "Runouden ymmärtäminen":
Fil.tri. J.E. Pritchardin "Runouden ymmärtäminen".
"Runouden ymmärrys vaatii poljennon, riimien ja kuvakielen tuntemusta."
"Esittäkää sitten kaksi kysymystä:"
"1. Kuinka taitava runon rakenne on? 2. Kuinka tärkeä sen aihe on?"
"1. kysymys määrittää runon muodon, 2. sen tärkeyden."
"Kun kysymyksiin on vastattu, runon taidearvon määritys on helppoa."
"Jos runon muoto määritetään diagrammissa vaakasuoralla janalla"-
-"ja sen tärkeys pystysuoralla janalla"...
..."runon kokonaispinta-alan laskeminen määrittää sen taidearvon."
"Byronin sonetti voi saada hyvät pisteet pystysuoralla janalla"-
-"mutta vaakasuoralla vain keskinkertaiset."
"Shakespearen sonetti taas saisi hyvät pisteet molemmilla janoilla"-
-"ja peittää suuren pinta-alan, mikä todistaa, että runo on suurta taidetta."
"Soveltakaa tätä toimintamallia tämän kirjan runoihin."
"Sitä mukaa, kun opitte arvottamaan runoja"-
-"runoudesta nauttiminen ja niiden ymmärtäminen kasvaa."
Paskaa.
Sitä mieltä olen Pritchardista. Emme asenna putkia vaan luemme runoja.
Runoja ei voi kilpailuttaa:
"Byron saa minulta 42 pinnaa, mutta hän ei svengaa."
Nyt minä haluan, että te revitte sen sivun irti.
Repikää nyt. Repikää koko sivu!
Ettekö te kuulleet? Repikää se pois. Repikää nyt!
Repikää se!
Kiitos, mr Dalton!
Meidän pitää repiä koko johdanto pois!
Repikää se pois! Repikää ihan kokonaan!
Repikää nyt se! - Katoa, J.E. Pritchard, fil.tri!
Repikää! Haluan kuulla, kuinka mr Pritchard revitään palasiksi!
Hänen artikkelinsa sopii vessapaperiksi!
Ei se ole Raamattu! Ette te joudu tästä helvettiin.
Alkää jättäkö hänestä jälkeäkään!
-Emme saa tuhota kirjoja! -Revi nyt!
Repikää ne!
-Mitä hittoa täällä tapahtuu?! -En kuule repimisen ääntä!
Anteeksi, en tiennyt että olitte täällä.
Tässä minä olen.
Niinpä olettekin...
Suokaa anteeksi.
Jatkakaa repimistä, hyvät herrat! Tämä on taistelu, sota...
...jonka uhreja voivat olla sydämenne ja sielunne!
Akateemikkoarmeija, joka mittaa runoutta!
Siitä ja mr J.E. Pritchardista on tehtävä loppu!
Minä opetan teitä ajattelemaan itse, maistelemaan sanoja ja kieltä!
Sanovat muut mitä tahansa, sanat ja ajatukset voivat muuttaa maailmaa.
Mr Pittsin mielestä 1800-luvun kirjallisuus ei ole tärkeää-
-jos hakeutuu kaupalliselle alalle. Ehkäpä...
Mr Hopkins on ehkä samaa mieltä: "Meidän pitäisi lukea Pritchardia"-
-"ja omistautua sitten muiden aineiden tietojen kartuttamiselle..."
Minäpä kerron teille salaisuuden... Tulkaa lähemmäs. Lähemmäs!
Me emme lue ja kirjoita runoutta, koska se on fiksua-
-vaan koska me olemme osa ihmissukua-
-ja ihmissuvun täyttää intohimo...
Lääke-, oikeus- ja taloustiede sekä tekniikka ovat elämän ylläpitäjiä.
Mutta runous...
...kauneus, romantiikka, rakkaus... Sen kaiken vuoksihan me elämme!
Kuten Whitman kirjoitti:
"Oi näitä toistuvia kysymyksiä"
"Lohduttomien loputtomia latuja typerysten täyttämiä kaupunkeja"
"Mihin minusta olisi, oi elämä?"
"Vastaus:"
"Että olet täällä"
"Että elämä on ja erilaisuus"
"Että suuri näytelmä jatkuu ja sinä saat olla osallisena siinä"
Mikä teidän osuutenne on siinä?
-Tuntinne oli erikoinen. -Olen pahoillani, jos järkytin teitä.
Alkää pyydelkö anteeksi. Se oli kiehtova, vaikkakin harhaanjohtava...
Alkää kannustako heitä ryhtymään taiteilijoiksi.
Kun heistä ei tulekaan Rembrandteja tai Shakespeareja, he vihaavat sinua.
Ei taiteilijoita vaan itsenäisiä ajattelijoita.
-17-vuotiaanako?! -En olisi uskonut, että olette kyynikko.
Minä en ole kyynikko vaan realisti.
"Onnellinen on se, jonka sydämessä eivät kukoista hupsut haaveet"
"Vain uness' kokee ihminen vapauden Niin ollut on ja niin on oleva"
-Tennysoniako? -Ei...vaan Keatingia.
Löysin hänen viimeisen vuotensa vuosikirjan!
"Jalkapallotähti, vuosikirjan toimittaja, menossa Cambridgeen"-
-"reisifanaatikko ja Kuolleiden runoilijoiden seura".
-"Vuoden arvaamattomin henkilö". -"Reisifanaatikko"? Kapinallinen!
Mikä "Kuolleiden runoilijoiden seura" on?
Sinä siellä! Tule puheilleni lounaan jälkeen.
Oi kapteeni, minun kapteenini!
Katselimme vanhaa vuosikirjaanne...
Tuo en ole minä!
Mikä "Kuolleiden runoilijoiden seura" oli?
Koulun johto ei suhtaudu siihen suopeasti...
Miksi ei? Mikä se oikein oli?
Pystyttekö pitämään salaisuuden?
Kuolleiden runoilijoiden seura imi elämästä sen ydinmehun.
Se on Thoreaun ilmaus, jolla avasimme kokoukset.
Me kokoonnuimme intiaaniluolaan-
-ja luimme vuorotellen Thoreauta, Whitmania, Shelleyä...
...ja jopa omia runojamme. Annoimme runojen huumata meidät...
Se oli siis joukko tyyppejä, jotka lukivat runoja?!
Me emme olleet "tyyppejä" emmekä opiskelijajärjestö vaan romantikkoja!
Emme vain lukeneet runoutta, vaan annoimme sen pisaroida huulillamme!
Sielut liitivät, naiset pyörtyilivät ja jumalia luotiin!
Hullumminkin voisi iltansa viettää, vai mitä?
Kiitos tuokiosta unohduksen kujalla... Polttakaa se, erityisesti kuvani.
"Kuolleiden runoilijoiden seura"...
Eiköhän mennä sinne tänä iltana. Tulevatko kaikki mukaan?
-Missä se luola on? -Virran toisella puolella.
-Se kuulostaa tylsältä. -Voimme saada muistutuksen!
-Alä sitten tule mukaan! -Emme vain saa jäädä kiinni.
lhanko totta, Sherlock...?
Vauhtia siellä!
-Ketkä lähtevät mukaan? -Hager katselee meitä!
Unohda hänet! Kuka lähtee?
-Minä lähden. - Varoitan teitä!
-Minä myös. -En tiedä...
-Hänen pitää lukea. -Auta häntä myöhemmin!
-Onko se keskiyön pakerruspiiri? -Pitääkö sinunkin lukea?
-Kokeilen kaikkea kerran! -Paitsi seksiä!
-Entä sinä? -En tiedä...
Saat sen avulla Chrisin...
-Miten niin? -"Naiset pyörtyilevät"!
Mutta miksi he pyörtyvät? Kerro minulle!
Seuraamme vain virtaa vesiputoukselle asti!
-Tämä alkaa kuulostaa vaaralliselta. -Jää sitten tänne.
Lopettakaa lörpöttely ja istukaa!
-Lähdetkö mukaan tänä iltana? -En.
Kuulithan sinä Keatingia! Etkö halua tehdä jotain sellaista?
-Haluan, mutta... -Mutta mitä?
Hän sanoi, että he lukivat vuorotellen...
-...enkä minä halua lukea. -Sinä taidat pelätä sellaista?
Enkä pelkää... Neil, minä...en vain halua lähteä sinne.
-Entä jos sinun ei tarvitsisi lukea? -Se ei toimi sillä lailla.
Alä siitä välitä! Entä jos muut suostuvat siihen?
Aiotko sinä vain kysyä heiltä?
Tulen pian takaisin!
Hiljaa nyt!
Sinä olet mukana.
Lopettakaa se metelöinti!
RUNOJA VllDELTA VUOSlSADALTA
"J. Keating. Luetaan KRS:n kokousten avaamisen yhteydessä."
Minä olen kuollut runoilija!
-Tännepäin, kaverit! -Tosi hauskaa...
-Se on liian märkää. -Yritätkö savustaa meidät ulos?
Savu menee ulos tuolta.
Anna sen nuotion olla! Aloitetaan nyt.
Herätän täten henkiin Kuolleiden runoilijoiden seuran.
Kokouksissa ovat paikalla minä ja muut täällä nyt olevat jäsenet.
Todd Anderson ei halua lukea, joten hän saa pitää pöytäkirjaa.
Luen nyt jäsen Henry D. Thoreaun kirjoittamat kokouksen avaussanat...
"Menin metsään, koska halusin elää syvästi ja imeä elämästä ydinmehun".
Kannatetaan!
"Halusin välttää kuollessani havainnon, etten ollutkaan elänyt".
-Keating merkitsi muitakin sivuja. -Väliaika!
-Laittakaa kaikki tähän. -Laitetaanko ruoka muka mutaan?!
Meeksin duffeli saa kelvata alustaksi.
Kaikki esiin! Olette aina pummaamassa minulta tupakkaa.
Rusinoita?
-Kuka laittoi tähän puoli sämpylää? -Syön juuri toista puolta.
Oli synkkä ja sateinen ilta. Palapelejä rakastava vanha nainen-
-istui yksin kotonaan ja kokosi uutta palapeliä.
Kun hän lisäsi siihen paloja, hän huomasi hämmästyksekseen-
-että palapeli esitti hänen omaa huonettaan-
-ja palapelissä esiintyvä hahmo oli hän itse...
Hän laittoi vapisevin käsin viimeiset neljä palaa paikalleen-
-jotka esittivät mielipuolta ikkunassa...
Hän kuuli elämänsä viime hetkillä rikkoutuneen lasin helinää...
Se oli tosi tarina!
Minä tiedän vielä paremman jutun!
Nuoripari ajaa autolla keskellä metsää yöllä. Heiltä loppuu bensa-
-ja sitten mielipuoli...
-Se on huippujuttu! -Minä kerroin sen sinulle!
Etkä kertonut! Kuulin sen jo 6. luokalla!
"Oli sävyisä miekkonen William Bloat"
"Vaan lopulta Williamkin harmistuu kun päivin öin pieksää vaimon suu"
"Mutt kerran sai William tarpeekseen ja siks toimitti vaimonsa taivaaseen"
Haluatteko te kuulla oikean runon?
Osaatko sinä jonkun runon ulkoa?
-Onko se Charlie Daltonin oma runo? -Nouse lavalle!
Mistä sinä oikein olet saanut tuon?!
"Opeta mua rakastamaan"
"Ken oppia vois sen viisauden ma taidon tuon jalon hallitsen"
"Rakkauden jumala, missä hän lie On oppini hälle johdannon tie"
Oletko itse kirjoittanut tuon?
Se oli Abraham Cowleya... Kenen vuoro nyt on?
Alfred Lord Tennyson...
"Tulkaa, ystävät! Vielä on aikaa etsiä parempaa maailmaa"
"Minä haen sitä auringonlaskun takaa"
"Vaikka emme ole se voima, joka ennen vavisutti maita ja taivaita"-
-"me olemme mitä olemme: tyyni rintama rohkeiden"
"Ajan hampaan kalvama vaan täynnä tahdonvoimaa"
"Ponnistella, etsiä ja löytää"
"Taipumatta"
"Silloin tulin uskoon, silloin näyn näin Vakavana juhlaa katselemaan jäin"
"Silloin Kongo läpi mustain matelee Viidakon halki kultauoman aukaisee"
Ei "hyvin väsynyt" vaan "kuolemanväsynyt"!
Ei "hyvin surullinen" vaan...? Overstreet?
-"Murtunut"? -Juuri niin, "murtunut"!
Miksi kieli kehitettiin? - Anderson? Oletteko mies vai ameeba?
-Kommunikointiin? -Ei, vaan naisten valloittamiseen.
Tänään me puhumme Shakespearesta.
Tiedän, monen mielestä tämä on yhtä hauskaa kuin juurihoito...
Käsittelemme häntä mielenkiintoisena kirjailijana.
Moni teistä on nähnyt Shakespearea esitettävän näin:
"Oi Tiitus, suo ystäväs astuos esiin"
Marlon Brandon Shakespeare taas on täysin erilaista:
"Ystävät, Rooman kansalaiset! Kuulkaa..."
Tai John Wayne Macbethina:
"Tuo onko puukko, silmissäni tuossa"
"Koiraa, sir?" - "Ei juuri nyt."
"Syön mielelläni aina välillä koiraa. Koirasta saa kolmen aterian menyyn:"
"Alkupalaksi rottweilerrullia, pääruoaksi liekitettyä lammaskoiraa"-
-"ja jälkiruoaksi villakoiraa voisulassa."
"Tassuilla voi kaivella hammasvälit."
-Miksi seison tässä? -Jotta olisitte pidempi.
Ei, mutta kiitos osallistumisesta!
Tämä muistuttaa minua, että tarkastelisin asioita eri näkökulmista.
Maailma näyttää täältä erilaiselta. Ettekö usko minua?
Tulkaa itse katsomaan!
Kun luulette tietävänne jotain, katsokaa sitä eri näkökulmasta.
Teidän on yritettävä, vaikka se tuntuisi hölmöltä tai väärältä!
Kun te luette, ottakaa huomioon kirjailijan mielipiteen lisäksi omanne.
Ponnistelkaa löytääksenne omat mielipiteenne.
Mitä kauemmin odotatte, sitä vaikeampaa se on.
Thoreau sanoi: "Moni elää hiljaisessa epätoivossa." Alkää tyytykö siihen.
Alkää hypähtäkö sieltä kuin murmelit! Katselkaa! - Hyvä, mr Priske!
Lähtekää valtaamaan uusia alueita!
Kirjoitelmanne lisäksi haluan teiltä itse kirjoittamanne runon!
Juuri niin! Saatte lausua sen meille luokan edessä maanantaina. Onnea!
Mr Anderson! Tiedän, että pelkäätte kuollaksenne tätä tehtävää...
Lisää vauhtia, kakkonen!
Siellä se on!
Radio Free America!
"Unelmoimme uudesta päivästä... Kun se päivä ei koita..."
Olen löytänyt sen, mitä haluan tehdä. Tunnen sen niin vahvana!
-"Kesäyön unelma". Mitä tämä on? -Sehän on näytelmä!
Niin, mutta miten se liittyy sinuun?
Se esitetään Henley Hallissa. Osiin on vapaa haku!
Minä haluan näytellä!
Minusta tulee näyttelijä! Sitä minä olen aina halunnut tehdä!
Halusin kesäteatteriin, mutta isä tietysti kielsi.
Tiedän nyt ensimmäistä kertaa, mitä haluan!
Ja aion tehdä sen huolimatta siitä, mitä isäni sanoo! "Carpe diem"!
Kuinka voisit olla tässä mukana, jos hän on kieltänyt sinua?
Mietin sitä vasta, kun olen saanut osan.
-Mitä tapahtuu, kun hän saa tietää? -Hänen ei tarvitse tietää tästä!
-Se on mahdotonta... -Mikään ei ole mahdotonta!
-Soita hänelle. Ehkä hän suostuu. -Ei varmasti suostu!
On parempi olla kysymättä. Kenen puolella sinä oikein olet?!
Minä en ole edes saanut vielä osaa...
Enkö saisi edes uneksia siitä vähän aikaa?
-Kai sinä tulet kokoukseen? -En tiedä. Ehkä...
Mr Keatingin sanoma ei merkitse sinulle mitään, vai kuinka?
-Mitä tarkoitat? -Jäsenen pitäisi tuntea, hehkuttaa!
-Sinä olet kuin viilipytty! -Haluatko, että eroan?
En halua, mutta sinun on aika ruveta tekemään jotain!
Neil... Kiitos huolenpidostasi, mutta minä en ole kuten sinä.
Kun sinä sanot jotain, sillä on painoarvoa. Minä en ole sellainen...
-Eikö sinusta muka olisi sellaiseksi? -En tiedä...
...mutta sinä et voi tehdä asialle mitään. Minä selviän itse. Sopiiko?
Ei.
Miten niin "ei"?
-Anna se tänne! -Runo! Walt Whitman jahtaa minua!
Mitä te oikein meluatte?!
Alä ole lapsellinen!
Asiantuntijoiden mielestä jokin urheilulaji on parempi kuin toinen.
Minulle urheilu on tapa, jolla muut saavat minut ylittämään itseni.
Jokainen teistä saa paperilapun. Asettukaa sitten jonoon.
Mr Meeks, aikanne on tullut... - Mr Pitts, näyttäkää meille...
Jakakaa näistä yksi jokaiselle.
Pitts!
"Taistella ylivoimaa vastaan, kohdata taipumaton vihollinen"
Kuulostitte pelokkaalta. Yrittäkää uudelleen!
"Taistella ylivoimaa vastaan, kohdata taipumaton vihollinen"
Seuraava!
"Olla merimies matkalla maailman kaikkiin satamiin"
Seuraava! Kovemmalla äänellä!
"Olla elämän herra, ei orja"
"Astua täydellisellä huolettomuudella kiväärin piippujen eteen"
Meeks, kuunnelkaa musiikkia!
"Tanssia, taputtaa, iloita, huutaa, hyppiä, loikkia, ajelehtia eteenpäin"
"Elää tästä lähtien uudenlaista riemujen runoa"
-Charlie, anna sielusi täyttyä! -"Olla itse asiassa Jumala!"
Minä sain sen osan!
Minä näyttelen Puckia!
Minä sain pääroolin!
Miten sinä aiot selvitä tästä?
Tarvitsen luvan isältä ja mr Nolanilta.
-Kirjoitatko sinä sen?! -Kyllä!
Sinä olet hullu!
"Kirjoitan teille..."
"...poikani...Neil...Perryn...puolesta".
Tämä on upeaa!
"Chrisille."
"Hänen hymynsä on lempeä Valo välkehtii hänen silmissään"
"On elämä niin kaunis ja mieleni tyyni"
"Sillä tiedän..."
"...että elää hän"
-Se oli hölmöä... -Ei ollut. Se oli hyvä yritys.
Aihe oli hyvin yleinen: rakkaus. Se on runouden lisäksi elämän pääaihe.
Te nauroitte, Hopkins. Nyt on teidän vuoronne...
"Oli kissa...pistoksissa"
Onnea ensimmäisistä miinuspisteistä Pritchardin taulukon mukaan...!
Me emme naura teille vaan teitä...
Kaunis runous käsittelee usein yksinkertaisia asioita:
Kissaa, kukkaa, sadetta... Runous syntyy mistä tahansa, joka koskettaa.
Mutta runo ei saa olla arkinen.
Kenen vuoro nyt on?
Olette kärsivän näköinen... Päästämme teidät piinasta!
Minä en ole kirjoittanut runoa.
Mr Anderson luulee ajatuksiaan arvottomiksi ja häpeää niitä.
Eikö totta, Todd? Se on pahin painajaisesi...
Olet väärässä. Sinulla on paljon arvokkaita ajatuksia!
"Minä karjaisen..."
"...villin..."
"...huutoni..."
"...maailman...kattojen...yllä!"
Tämäkin on "W.W." Walt-setää!
"Karjaisu" on kantava kiljaisu tai huuto.
Todd, annapa kuulua villi karjaisu.
Ei istuallaan voi karjua. Nouse ylös.
Ota karjaisuasento.
-Karjaisu...? -Villi karjaisu!
Kovempaa!
Tuo oli hiiren vikinää. Kovempaa! Karju kuin mies!
Siinä näet, sinussakin asuu villi! Mutta et pääse näin vähällä!
Mitä Walt-setä tuo sinun mieleesi? Vastaa miettimättä!
-Mielipuolen. -Millaisen mielipuolen?
-Hullun mielipuolen. -Käytä mielikuvitustasi!
Sano heti, miettimättä!
-Hikihampaisen mielipuolen! -Olet sittenkin runoilija!
Sulje silmäsi. Sulje ne! Kuvaile minulle, mitä näet.
Suljen silmäni... ja hänen kuvansa nousee eteeni...
-Hikihampaisen mielipuolen... -...jonka katse nuijii aivojani.
-Pistä hänet tekemään jotain! -Hän kurkottaa kurkkuuni...
Hän mumisee koko ajan totuuksia.
Totuus on peitto, joka ei lämmitä jalkoja.
Alä välitä heistä! Kerro siitä peitosta.
Sitä vetää päälleen, mutta se ei riitä! Se ei koskaan peitä meitä!
Ensimmäisistä kyyneleistä kuoloon asti-
-se peittää vain kasvot, kun vaikeroimme, itkemme ja kiljumme!
Alä koskaan unohda tätä.
-Vedä henkeen! -Minun isäni kerää piippuja.
-Vai niin. Tosi mielenkiintoista! -Kokeile sinäkin, Knox!
Se johtuu Chrisistä... Tässä sinulle kuva Chrisistä!
Lopettakaa. Polttakaa vain piippujanne!
Ystävät, opiskelijat, weltonlaiset!
-Mikä tuo on? -Lamppu...
Ei, vaan tämä on luolan jumala.
Aloitetaan nyt.
Charles Daltonin "runoismi".
"Nauraa, itkee, supattaa, sikertää Täytyy riittää, olla enemmän"
"Kaaos siintää, kaaos kiiltää Täytyy riittää, olla enemmän!"
-Missä olet oppinut soittamaan? -Minut pakotettin klarinettitunneille!
-Minä rakastan klarinettia! -Minä vihasin sitä!
Saksofoni on...soinnillisempi.
Minä en kestä enää!
-Jollen saa Chrisiä, tapan itseni! -Rauhoitu, Knox!
Vikani on juuri se, että olen aina rauhallinen. Aion tehdä asialle jotain!
-Mihin menet? Mitä aiot tehdä? -Minä soitan hänelle!
Hän vihaa minua tämän jälkeen.
Danburryt vihaavat minua. Minun vanhempani tappavat minut!
Mutta hitot siitä! Olette oikeassa...
Carpe diem! Vaikka tämä koituisi kohtalokseni!
Chris? Hei, tässä Knox Overstreet.
Hän on iloinen, että soitin!
Että haluanko tulla pirskeisiin?
Tietysti! Hienoa. Minä tulen. Perjantai-iltana Danburryillä.
Hän aikoi soittaa minulle! Hän pyysi minua tulemaan kanssaan pirskeisiin!
Chet Danburryn luo...
Et kai sinä luule, että olet hänen seuralaisensa?
En tietenkään, mutta se ei ole oleellista tässä!
Mikä sitten on oleellista?
Oleellista...
...on se, että hän ajatteli minua!
Olen tavannut hänet vain kerran, mutta hän ajattelee jo minua...
Tästä tulee vielä jotain! Minä tunnen sen luissani!
Hän...on vielä minun.
Ette saa tästä arvosanaa. Kävelkää vain.
En tiedä, mutta kerrotaan
Saa runo naisen lankeemaan
Kiitos, hyvät herrat!
Kaikki kävelivät alussa omaan tahtiin...
Pitts tiesi, että perille pääsee hitaastikin kiiruhtaen...
Cameron ajatteli: "Onko tämä oikein? Ehkä, tai sitten ei..."
Overstreetin pani liikkeelle voimakkaampi vietti...
Tarkoitus ei ollut pilkata vaan havainnollistaa sopeutumista.
On vaikeaa säilyttää oma näkemys toisten edessä.
Jos olisitte itse kävelleet toisin, niin miksi sitten taputitte?
Kaikki kaipaavat hyväksyntää, mutta ajatuksenne ovat arvokkaita-
-vaikka ne olisivat muiden mielestä tyhmiä ja he määkisivät niitä vastaan!
Frost sanoi: "Metsässä teitä oli kaksi Oudomman ma katsoin paremmaksi".
"Ja sen jälkeen kaikki oli toisin". Etsikää nyt oma tapanne kävellä.
Kävelkää miten haluatte. Ylpeästi, hölmösti, ihan miten vain.
Hyvät herrat, piha on teidän!
Teidän ei tarvitse esiintyä. Kävelkää vain itsellenne.
-Mr Dalton, otatteko te osaa? -Käytän oikeuttani olla kävelemättä.
Kiitos. Olette ymmärtänyt asian oikein!
Kävelkää vastavirtaan!
-Mitä sinä teet? -En mitään.
-Minulla on tänään syntymäpäivä. -Onko? Onnea! Mitä sait lahjaksi?
-Sain vanhemmiltani tämän. -Sehän on sama...
Sain ihan samanlaisen viime vuonna...
He kai ajattelivat, että kaipaat toista.
He eivät kai ajatelleet ollenkaan...
Enkä minä pitänyt siitä edes viime vuonna.
Et näköjään anna tälle kirjoitusalustalle tarpeeksi arvoa.
Kuka nyt haluaisi jalkapallon tai baseballin...
Tai auton...
...kun sen sijaan voi saada näin hienon kirjoitusalustan?
Jos ostaisin saman kirjoitusalustan kahdesti, ostaisin varmaankin tämän.
Sen muoto on...
...aika aerodynaaminen, eikö olekin?
Sen tuntee...
Tämä kirjoitusalusta haluaa lentää.
Maailman ensimmäinen miehittämätön kirjoitusaluslento!
Alä välitä, saat varmasti uuden ensi vuonna...
"...halusin imeä elämästä sen ydin- mehun. Halusin välttää kuollessani..."
Menkää vain sisään. Tämä on minun luolani!
-Terve! Tässä ovat Gloria ja... -...Tina.
Tässä on Kuolleiden runoilijoiden seura.
Vauhtia! Nythän on perjantai-ilta. Jatketaan nyt kokousta!
Minulla on teille kerrottavaa.
Kuolleiden runoilijoiden kokeilunhalun innoittamana-
-minä luovun nimestä Charles Dalton. Olen tästä lähtien Nuwanda.
Chris?
Sinä tulit! Hyvä! Toitko seuralaisen? Ginny Danburry on täällä.
Minun on etsittävä Chet. Kaikki ovat alakerrassa. Pidä hauskaa!
Oletko Mutt Sandersin veli? - Eikös olekin Mutt Sandersin näköinen?
-Oletko Muttin veli? -En. En edes tiedä, kuka hän on.
Olemmepas töykeitä, kun emme tarjoa Muttin veljelle paukkua! - Ota tästä!
Minä en yleensä juo...
-Malja Muttille! -Muttille!
-Mitäs Muttille kuuluu? -Niin, mitä hän puuhaa?
-Minä en tunne Muttia. -Malja mainiolle Muttille!
-Mainiolle Muttille! -Mainiolle Muttille...
Minun pitää etsiä Patsy. - Sano Muttille terveisiä!
Veljesi on hiton hyvä tyyppi!
Pidämmekö me kokouksen vai emme?
Niin, miten me muuten tiedämme, haluammeko mukaan?
"Sinua vertaisinko suven aikaan? Ei, olet vakaampi ja lempeämpi..."
-Onpa söpöä! -Minä keksin sen...sinua varten.
Minäpä riimitän sinullekin runon!
"Yön kauneuden hän vangitsee"
"Hän kirkkain tähti yössä valaisee"
"Tuo puhtain syvyys, kirkkaus palava silmissään rakkaus"
-Onpa kaunista! -Täältä niitä pesee...
Ei voi olla totta!
Carpe diem!
Chet!
Tuo on Mutt Sandersin veli!
Hän lääppii tyttöäsi!
-Mitä hittoa sinä teet?! -Tämä vain näyttää pahalta...
Lopeta, Chet!
-Oletko kunnossa? -Pysy erossa hänestä!
-Sinä satutit häntä! -Olen pahoillani...
Ensi kerralla minä tapan sinut!
Pistä pullo kiertämään.
Minä ja Pitts kokoamme hifi- laitteistoa. Se ei ole kovin vaikeaa...
Minä jatkan ehkä Yaleen... Tai sitten en...
Eikö teistä olisi mukava saada tänne tyttöjä?
Kyllä. Se on yksi seuran perustamisen syistä.
Laadin koulun lehteen jutun nimimerkillä "Kuolleet runoilijat".
Vaadin Weltoniin oppilaiksi tyttöjä, ettei meidän tarvitsisi runkata...
-Miten teit sen? -Lisäsin jutun oikoluvussa...
-Olemme mennyttä! -Kukaan ei tiedä, keitä olemme!
He arvaavat, kuka sen kirjoitti, ja kyselevät Kuolleista runoilijoista!
-Charlie, et olisi saanut tehdä sitä! -Nimeni on Nuwanda, Cameron...
Onko tämä teille vain leikkiä? Ei kai meidän pitänyt vain lukea runoja!
Sinun ei olisi pitänyt tehdä sitä. Voimme joutua pinteeseen!
Alä hermoile! Jos minä jään kiinni, sanon että keksin sen itse!
lstuutukaa.
Tämän viikon koulun lehdessä on rienaava ja luvaton artikkeli.
Minä en aio haaskata aikaani etsimällä syyllisiä tähän...
...ja minä kyllä löydän heidät... mutta pyydän tästä jotain tietäviä-
-astumaan esiin juuri nyt!
Keitä sitten olettekin, tämä on ainut mahdollisuus välttää erottaminen.
Welton Academy! Kyllä, hän on täällä. Hetkinen vain.
Puhelu on teille, mr Nolan!
Jumala soittaa! Hän haluaa Weltoniin tyttöjä!
Lopettakaa tuo virnistely.
Ette ole ensimmäinen erottamista yrittävä. Muutkin ovat epäonnistuneet-
-aivan kuten tekin epäonnistutte. Ottakaa oikea asento, mr Dalton.
Laskekaa ääneen.
Ketkä kuuluvat Kuolleiden runoilijoiden seuraan?
Saitko sinä potkut? Mitä sitten tapahtui?
Jos paljastan kaikki ja pyydän anteeksi, he unohtavat tämän.
Mitä aiot tehdä? Charlie!
Hitto vie, Neil... Minun nimeni on Nuwanda.
Voinko puhua kanssanne, mr Keating?
Tämä oli ensimmäinen luentosalini. Ensimmäinen katederini...
-Minä en tiennyt, että te opetitte. -Englantia!
Kauan ennen sinun aikaasi. Siitä luopuminen oli vaikeaa.
Olen kuullut, että sovellat epätavanomaisia opetusmenetelmiä.
En väitä, että sillä on tekemistä Daltonin pojan purkauksen kanssa-
-mutta hänen ikäisensä pojat ovat hyvin alttiita vaikutuksille...
Teidän nuhtelunne teki varmasti häneen vaikutuksen...
Mitä pihalla tapahtui? Pojat marssivat ja taputtivat tahdissa...
Havainnollistin liiallisen sopeutumisen vaaroja.
Meillä on opetussuunnitelma! Jos kyseenalaistat sen, hekin tekevät niin!
-Heidän pitää ajatella itsenäisesti. -Tuossa iässäkö? Ehdottomasti ei!
Perinteet ja kuri, John...
Valmistakaa heitä opintoja varten. Muu hoituu itsestään.
Hän lähestyi minua vasemmalta...
"Ottakaa oikea asento, mr Dalton."
Se oli typerä teko.
Tuetteko te mr Nolania? Eikö meidän pitänyt "imeä elämästä sen ydinmehu"?
Kyllä, mutta ei niin, että saatte luun väärään kurkkuun!
Uskaliaisuuteen on oikea hetkensä, niin myös varovaisuuteen.
-Viisas tietää, kumpi on paikallaan. -Luulin, että pitäisitte siitä...
Sinun erottamisesi olisi typerää. Jäisit niin paljosta paitsi.
-Mistä sitten? -Esimerkiksi minun opetuksestani.
-Ymmärrätkö, ässä? -Kyllä, kapteeni!
Pidä lippu korkealla.
Se pätee myös teihin muihin.
Puhelu Jumalalta...
Vastaanottajan maksama puhelu olisi ollut uskaliasta...
Jatka nyt...
-Mitä on ruoaksi? -Spagettia!
Jättäkää minulle vähän!
"Pois tieltä, keiju! Täss' on Oberon"
lsä!
-Anna minun selittää! -Kuinka uskallat edes avata suusi?!
Aikasi tuhlaaminen teatteripuuhailuun on jo tuomittavaa-
-mutta sen lisäksi sinä petit minua tahallasi!
Kuinka sinä luulit selviäväsi tästä?
Vastaa!
Kuka yllytti sinut siihen? Oliko se mr Keating?
Halusin yllättää sinut! Minulla on parhaat arvosanat kaikissa...
Luulitko, etten saisi tietää tästä?
"Veljentyttäreni näyttelee teidän poikanne kanssa..."
"Minun poikani ei näyttele..." Sinä teit minusta valehtelijan!
Kerrot heille huomenna, että sinä lopetat.
Minä olen pääosassa ja huomenna on ensi-ilta!
Vaikka maailmanloppu tulisi huomenna, sinä lopetat!
Ymmärrätkö?
Ymmärrätkö?!
Kyllä, sir.
Koulunkäyntisi rahoittaminen on vaatinut uhrauksia. En aio pettyä!
-Mikä mieltäsi painaa? -Voinko puhua kanssanne?
-Saako olla teetä? -Kyllä, kiitos.
-Maitoa tai sokeria? -Ei, kiitos.
Teillä ei ole paljon tilaa...
Mikään maallinen ei heidän mukaansa saa vierottaa minua opetuksesta.
-Hän on kaunis... -...ja asuu Lontoossa. Se on vaikeaa.
Kuinka te kestätte?! Te voisitte tehdä mitä vain. Miksi olette täällä?
Minä rakastan opettamista ja siksi haluan olla juuri täällä.
Mikä mieltäsi painaa?
Puhuin juuri isäni kanssa. Minun on lopetettava näytteleminen.
Minä rakastan näyttelemistä...
Hän ei ymmärrä... Tiedän, ettemme ole rikkaita kuten Charlien perhe.
Mutta hän suunnittelee koko elämäni kysymättä minulta mitään!
Oletko kertonut hänelle, kuinka tärkeää näytteleminen on sinulle?
-En minä voi! -Miksi et?
Me emme puhu tällä tavalla.
Sitten sinä näyttelet hänellekin. Esität kuuliaisen pojan osaa...
Se on vaikeaa, mutta sinun on näytettävä hänelle, kuka olet!
Tiedän, mitä hän sanoo: "Heitä se teatterihömpötys mielestäsi!"
"Me luotamme sinuun. Unohda se oman itsesi vuoksi."
Sinä et ole hänen orjansa.
Vakuuta hänet siitä, ettei näytteleminen ole hetken mielijohde!
Jos se ei auta, olet jo niin vanha, että saat itse päättää tekemisistäsi.
-Mutta ensi-ilta on jo huomenna. -Puhu hänen kanssaan ennen sitä.
-Eikö mitään helpompaa keinoa ole? -Ei.
-Minä olen umpikujassa... -Et ole.
-Mistä minä löydän Chris Nolanin? -Luokasta 111.
-Mitä sinä täällä teet? -Halusin pyytää sinulta anteeksi.
Toin sinulle nämä ja runon...
-Jos Chet näkee, hän tappaa sinut! -En välitä siitä. Minä rakastan sinua!
-Sinä olet hullu! -Käyttäydyin törkeästi. Ota nämä!
En minä voi ottaa niitä!
-Tämä ei voi olla totta... -Kuuntele minua.
"On taivaassa Chris luotu"
"Hiuksiinsa, ihoonsa on kultaa suotu"
"Ois Chrisin kosketus unelmain täyttymys"
-Luitko sinä sen hänelle? -Luin.
Mitä hän sanoi?
-Ei mitään. -Miten niin "ei mitään"?!
Ei mitään, mutta minä luin sen hänelle!
Mitä hän sanoi? Kai hän nyt sentään jotain sanoi!
Ota hetkestä kiinni!
Oletko puhunut isäsi kanssa?
Hän ei ollut mielissään, mutta saan olla mukana näytelmässä.
Hän ei pääse katsomaan, koska on Chicagossa. Luulen, että saan jatkaa.
lhanko totta...? Kerroitko hänelle tunteistasi?
Hän ei ollut mielissään, mutta... Hän on matkoilla ainakin neljä päivää.
Hän ei pääse tulemaan tänä iltana, mutta...
...eiköhän hän anna minun jatkaa, kunhan arvosanani eivät kärsi.
Kiitos.
Lopeta, Todd!
-Nuwanda jää Neilin entreestä paitsi! -Hän sanoi punaavansa ensin itsensä.
-Mitä hän oikein tarkoitti? -Kukapa tietää.
Mitä tarkoitat punaamisella?
-Mikä tuo on? -lntiaanien miehuussymboli.
Nyt olen mies, joka saa kaikki tytöt kuumiksi...
Tytöt odottavat, Charlie!
Mitä sinä teet täällä?
Minä tulen perästä.
Jos joku näkee sinut täällä, olemme pulassa!
Mutta sinä saat kyllä tulla nolaamaan minut!
-Se ei ollut tarkoitukseni. -Mutta niin siinä kävi!
Kun Chet sai tietää, hän halusi tulla tänne tappamaan sinut!
-Sinun on lopetettava tällainen! -En minä voi. Rakastan sinua!
Sinä hoet tuota koko ajan, vaikka et edes tunne minua!
-Tuletteko mukaan, mr Overstreet? -Minä kävelen!
Knox, minä en todellakaan välitä sinusta yhtään.
Silloin et olisi tullut varoittamaan minua Chetistä.
-Näytelmä alkaa kohta. -Menetkö sinä hänen kanssaan?
-Chetkö teatterissa?! -Tule sitten minun kanssani!
-Sinä olet raivostuttava! -Haluan mahdollisuuden, Chris!
Jollet pidä minusta tämän jälkeen, minä häivyn!
Vannon Kuolleiden runoilijoiden kautta!
Jollet halua nähdä minua tämän jälkeen, minä lupaan häipyä.
Entä jos Chet saa tietää?
Ei hän saa tietää. lstumme takana ja livahdamme sitten ulos.
Lupaatko sitten jättää minut rauhaan?
-Kuolleiden runoilijoiden kautta... -Mitä se tarkoittaa?
Kunniasanalla.
Sinä olet todella raivostuttava!
Jos hahmoa et aivan väärää ota-
-se viekas kummitus kai olet, jota Tontuksi sanotaan
Oikein haasteletkin:
Minähän nuo teen pilat öisin hetkin. Kujeillani se nauraa Oberon-
-kosk' orhi jättää kaurakaukalon-
-kun tammavarsan lailla hirnahdan ma
Ja joskus kummin kulhoss' asustan ma hahmossa pienen paistiomenan
Ja kun hän juo ma huulens' ammahdan ja oluen hän kaataa leuoillensa
Hän on todella hyvä!
...mun luulee jakkaraksi. Hänen altaan livahdan pois
Hän kaatuu pyllyllensä ja huutaa "jestanpoo" ja yskii, rykii
Ja koko seurakunta toistaan nykii
Nikahtuu nauruun, purskuu, aivastaa
Ja vannoo: sepä vasta hupaisaa
-Pois tieltä, keiju! Täss' on Oberon -Pois hänet soisin. Tuoss' rouvan' on
Nyt paikka mulle vierelläsi suo; ei luotuminen luottiota tuo
Kas kuin Lysander ongelmoita luo
Mut hyi mun häijyyttäni kuitenkin jos sinusta ma moista tarkoitin
Neil, tuo oli sisääntulomerkkisi! Tässä on seppeleesi!
Jos me haamut loukkaamme...
...meille anteeks suokaatte
Luulkaa, että nukahtain näkyjä nyt näitte vain
Että tämä heikko ilvi on vaan tyhjä unipilvi
Soimata meit' ette saa Toiste näätte parempaa
Jos nyt moitteest' ansiotta pääsemme, niin toden totta
Vasta teemme paremmin, kunnon Puck sen lupaakin...
...eikä mieli sanaans' syödä
Hyvää yötä, hyvää yötä! Kätten pauketta nyt vaan
Puck hän pysyy sanassaan
lsäsi odottaa sinua...
Sinulla on lahjoja, Neil! Jopa minä olin sanaton! Sinun on jatkettava...
Keating, pysykää erossa minun pojastani!
-Alkää nyt, mr Perry! -Alä pahenna tilannetta...
Voimmeko me kävellä takaisin? Kapteeni...?
Me yritämme todellakin ymmärtää, miksi sinä kapinoit meitä vastaan.
Mutta oli syy mikä tahansa, sinä et saa tuhota omaa elämääsi.
Aloitat huomenna sotaoppilaitoksessa. Menet Harvardiin ja luet lääkäriksi.
10 vuotta lisää... Sehän on ikuisuus!
Saat sen kuulostamaan vankilatuomiolta!
Sinulla on jotain, mitä minä en ikinä saanut. Et heitä sitä hukkaan!
-Haluan kertoa, miltä minusta tuntuu! -Kerro sitten!
Anna tulla!
Liittyykö se näyttelemiseen?
Voit heittää sen mielestäsi.
Ei mitään...
Ei mitään?
Mennään sitten nukkumaan.
Minä olin hyvä... Olin todella hyvä.
Yritä saada nukuttua.
Kaikki järjestyy kyllä.
Mitä se oli?
-Kuulin jonkin äänen... -Minkä äänen?
Mitä nyt?
Onko jokin hullusti?
Mitä nyt, Tom? Mikä sinun on?
Minä katson ulkoa!
Minun poikani! Poikaraukkani!
Lopeta!
Mitä nyt?
Neil on kuollut...
Täällä on niin kaunista...
Se ei ollut hänen syynsä!
Se oli hänen isänsä syy! Neil ei koskaan jättäisi meitä... Ei koskaan!
Se oli hänen isänsä syy! Hänen isänsä tappoi hänet!
Anna hänen mennä.
RUNOJA VllDELTA VUOSlSADALTA
"Menin metsään, koska halusin elää syvästi..."
..."ja imeä elämästä sen ydinmehun!"
"Halusin että kaikki mikä ei ollut elämää, kaikkoaisi ympäriltäni..."
"Halusin välttää kuollessani havainnon, etten ollutkaan elänyt."
Neil Perryn kuolema on tragedia.
Hän oli menestyksekäs oppilas... Yksi Weltonin parhaista.
Me tulemme kaipaamaan häntä.
Olemme ottaneet yhteyden vanhempiinne-
-ja selvittäneet tilanteen heille. He ovat tietysti huolissaan.
Neilin vanhempien pyynnöstä...
...minä suoritan perusteelliset tutkimukseni.
Teiltä odotetaan varauksetonta yhteistyötä.
-Kerroitko hänelle kokouksista? -Kaksi kertaa.
-Sitten peli on pelattu. -Mitä tarkoitat?
Cameron on Nolanin luona kielimässä...
-Mistä? -Seurasta! Ajattele seuraamuksia!
Koulun johtokunta, luottamusneuvosto, mr Nolan...
Luuletteko, että tämä jää tähän? Tällainen mustaa koulun maineen!
He tarvitsevat syntipukin...
Miten menee?
-Sinä kielit, vai mitä? -Mistä sinä puhut?
Sinä kerroit seurasta Nolanille!
Jollet satu tietämään, tässä koulussa on perinteenä kunnia!
Jos opettaja kysyy jotain, hänelle on kerrottava totuus.
-Hän pelasti sillä oman nahkansa! -Jos lyöt häntä, sinut erotetaan!
-Minut on jo erotettu! -Ei välttämättä!
Hän on oikeassa, Charlie. Jos olette fiksuja, kerrotte heille myös kaiken.
Eivät he meitä syytä! Me olemme uhreja.
-Me ja Neil... -Kenet he sitten haluavat?
Mr Keatingin tietysti! "Kapteenin"!
Hänhän on vastuussa tästä kaikesta!
Väittävätkö he, että hän aiheutti Neilin kuoleman?!
Kuka muukaan, idiootti?! Koulun johtokunta tai mr Perrykö?
Tämä kaikkihan oli Keatingin syytä!
Jos Keatingia ei olisi, Neil olisi nyt pänttäämässä kemiaa...
Tiedät itsekin, ettei se ole totta! Hän ei ole syypää! Neil rakasti teatteria!
Usko mitä haluat, mutta antaa Keatingin maksaa!
Miksi meidän pitäisi tuhota elämämme?
Nyt sinut ainakin erotetaan, Nuwanda!
Jos te muut olette fiksuja, teette aivan kuten minäkin!
He tietävät joka tapauksessa kaiken!
Ette pysty pelastamaan Keatingia, mutta voitte vielä pelastaa itsenne.
Knox Overstreet!
Minä luen!
-Miten Nuwandan kävi? -Hänet erotettiin.
-Mitä kerroit heille? -En mitään, mitä he eivät jo tienneet.
Todd Anderson!
-Hei, poikani. -Hei, kulta!
Ole hyvä ja istu.
Meillä on aika selvä yleiskuva siitä, mitä on tapahtunut.
Sinä kai tunnustat jäsenyytesi tässä "Kuolleiden runoilijoiden seurassa"?
Vastaa, Todd.
Tässä on yksityiskohtainen selostus, mitä kokouksissanne tapahtui-
-ja kuinka mr Keating rohkaisi teitä perustamaan seuran-
-joka ruokki vastuuntunnottomuutta ja kurittomuutta.
Mr Keating kannusti sekä tunneillaan että vapaa-aikanaan-
-Neiliä panostamaan näyttelijän uraan-
-vaikka hän tiesi, etteivät Neilin vanhemmat hyväksyneet sitä.
Mr Keating käytti asemaansa opettajana väärin-
-ja se johti Neil Perryn kuolemaan.
Lue se huolellisesti.
Hyvin huolellisesti...
Jollet halua muuttaa sitä, allekirjoita.
Mitä mr Keatingille tapahtuu?
Nyt saa luvan riittää! Allekirjoita, Todd!
Ruoho on "gramen" tai "herba".
"Lapis" on kivi.
Koko rakennus on "aedificium".
Opetan teitä lukukauden loppuun. Etsimme lomalla uuden opettajan.
Kuinka pitkälle olette edenneet "Pritchardissa"?
Minä en kuule, mr Anderson.
Voisiko mr Cameron valaista asiaa?
Luimme sieltä täältä...romantikkoja ja 1860-luvun kirjallisuutta.
-Entä realistit? -Jätimme sen lähes lukematta, sir.
Sitten aloitamme alusta.
Mitä runous on?
Sisään!
Tulin hakemaan omia tavaroitani. Tulenko takaisin tunnin jälkeen?
Hakekaa ne nyt.
Avatkaa kirjanne johdannosta, sivulta 21.
Mr Cameron, lukekaa tri Pritchardin erinomainen artikkeli.
"Runouden ymmärtäminen".
-Se sivu on revitty irti, sir. -Lainatkaa sitten toista kirjaa.
-Se on revitty kaikista... -Mitä te tarkoitatte?!
Lukekaa!
Fil.tri J.E. Pritchardin "Runouden ymmärtäminen"
"Runouden ymmärrys vaatii poljennon, riimien ja kuvakielen tuntemusta."
"Esittäkää sitten kaksi kysymystä: Kuinka taitava runon rakenne on?"
"Kuinka tärkeä sen aihe on?"
"1. kysymys määrittää runon muodon, 2. sen tärkeyden."
"Kun kysymyksiin on vastattu, runon taidearvon määritys on helppoa."
"Jos runon muoto määritetään..."
-Meidät pakotettiin allekirjoittamaan! -Minä uskon sinua.
-Menkää, mr Keating. -Se ei ollut hänen syynsä!
Jos te tai muut vielä kapinoitte, teidät erotetaan!
Lähtekää, mr Keating!
Minä sanoin lähtekää!
-Oi kapteeni, minun kapteenini! -lstukaa alas, mr Anderson.
Kuulitte kyllä, mitä minä sanoin!
lstukaa alas!
Tämä on viimeinen varoitus!
Kuinka te julkeatte?! Ettekö te kuule?!
Oi kapteeni, minun kapteenini!
Mr Overstreet, istukaa alas!
lstukaa alas!
Kiitos, pojat.
Kiitos teille...