Iväg med henne!
Den flyter.
- Inte illa, va? - Den är fantastisk.
Får jag gå ombord?
Du har betalt den. Det är jag, som ska fråga om lov.
- Varsågod, Frank. - Nej, jag tar en av de här.
Skål för, att Frank Morrison har byggt den vackraste båten åt oss.
Tack.
- Det var århundradets bästa erbjudande. - Jag gav ett anbud och fick det.
Ett till, och du går i konkurs.
Jag skulle gärna berätta om min teori om fiasko, men Danny ska spela match.
Varför ska din kille inte med?
Danny skulle inte spela, om han såg Rick där.
Han gillar honom inte, va?
- Hej. - Hej, Frank.
- Var är Dan? - Han är inte här.
Jag bad honom stanna, men han gick bara.
Ja, det är Frank Morrison.
- Jaså? - Är det Danny?
Bra, vi kommer. Han är på polis-stationen.
- Danny ... - Mamma, pappa.
Att du gömmer dig i en främmande bil ... Var skulle du ta vägen?
Vart som helst. Det kvittar.
Förlåt, men jag hade bara inte lust att spela, så jag stack.
- Herr och Fru Morrison, kom in. - Vänta här.
Första gången var det för krossade fönster. Danny sa han var oskyldig.
- Ja, han ville ha en advokat. - För två år sedan. Efter separationen.
- Ett halv år senare är det för skolk. - Precis efter vår skilsmässa, ja.
- Allt det här är Dannys försök på ... - Att få ihop oss igen.
Vi har pratat och pratat med rådgivare, men det har uppenbart inte hjälpt.
- Vad kan det vara den här gången? - Att jag ska gifta mig igen.
- Oj då ... vem är den lycklige? - Rick Barnes.
- Han känner jag till. - Ja, det gör ju alla.
- Grattis. - Det är ju sant.
Din mamma gifter sig igen. Jag förstår att, du inte tycker om det.
Men du ska inte använda det som ursäkt för att bete dig illa.
Din mamma har rätt att gå vidare.
Jag tycker, du ska ge honom en chans.
Vad tycker du?
Önskar du aldrig, att allt kunde vara som förut?
Det kan väl hända, du inte kommer ihåg det, men det var inte helt fantastisk.
Jag kommer ihåg, att du kom hem varje dag.
Vi försökte verkligen få det att fungera.
Vi grälade alltid, och jag tyckte inte, jag gjorde er en tjänst att stanna.
Vet du vad?
- Masten är monterad på den stora. - Så vi ska segla på lördag?
- Det kan du ge dig på. - Häftigt.
- Vi ses på lördag. - Ja.
Vänta lite, Frank.
- Förlåt, mamma. - Det är bra, älskling.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig också. Hej, pappa.
Han har lovat att ge Rick en chans.
- Det är ju alltid nåt` ... - Ja. Tack.
- Ska ni fortfarande ut och segla på lördag? - Ja. Varför?
Danny tycker ju som du, så om ni tog Rick med ...
En sak är att kunna prata, men att ta din fästman med ut och segla ...
Förlåt.
Skit också ...
- Är allt som det ska? - Ja.
Susan bad mig att ta med Rick i helgen, -
- så Danny och han kan bli vänner.
- Det är kanske en bra idè. - Vad?
Danny får acceptera, att hans mamma gifter sig igen. Och det får du också.
Det är okej, jag har bara inte lust att var ihop med honom.
Vad är det för fel? Är du rädd för, att Danny ska tycka om honom?
Jag kanske tycker att , han inte ska ha en ny pappa.
Min väns exfru stack med den där fotbolls-spelaren.
Hans grabb såg upp till honom så mycket, att han tog hans namn.
Till slut träffade han inte sin pappa mer.
- Danny älskar dig. Du är hans pappa. - Det är det här som händer.
Och Rick Barnes ... Folk kastar sig över honom, bara för han har stålar.
Det är mer än pengar.
- Alla säger, han är en trevlig typ. - Det är jag också, men ingen ...
- Ja, det är du. - Jag är bara en fattig båtbyggare.
Du svänger till vänster om du vill till vänster, och till höger, om du vill ...
- Mot barbord. - Nej, då är det till vänster.
- Och det är styrbord. - Nå ja.
Vi kanske ska hålla oss till vänster och höger. Det förstår jag.
- Du vet verkligen mycket om båtar. - Min pappa och jag seglar mycket.
Det förstår jag. Det är skönt. Tack, för att ni ville ha med mig.
Det är okej.
Hur har du hamnat här?
Jag investerade i en läkemedelsfirma, som kom med en ny blodtrycksmedicin.
Aktierna steg skyhögt. Det var som att vinna på lotteri.
Det gav mig frihet till att göra något annat.
Jag skulle aldrig försöka att ta din plats.
- Jag vill bara vara hans vän. - Men barn gillar två saker.
Man ska visa, att man älskar dem.
- Och så ska man ge dem saker. - Mutor, eller?
En ny baseballhandske, och du ligger bra till.
- Det skulle man kanske göra. - Danny! Klar att vända!
- Vi ses, Rick. - Ja, vi ses.
Känner du till Sea Cliff Resort i Buzzards Bay?
- Ruinen? Ja. Vad är det med den? - Jag har precis köpt den.
- Där är vackert. - Jag vill göra det till något vackert.
Vad skulle du säga om att bygga några båtar till mig?
- Vi har så mycket att göra ... - Du skulle göra mig en stor tjänst.
Jag ska tänka på det.
Känns det inte lite bättre nu att din mamma gifter sig med Rick?
- Jo ... - Bra.
- Men jag ska inte gå på bröllopet. - Varför inte?
Det är bara för konstigt att titta på.
Du är tvungen att följa med, annars blir din mamma förkrossad.
- Ska du med? - Nej, men det är en annan sak.
Vi har varit gifta.
- Du tycker också, det är för konstigt. - Du har rätt.
Jag följer med, om du gör det.
Är det en överenskommelse?
- Ja. - Bra. Så retas vi med dem.
Susan har visst allt fått jackpott ...
Det är ju för roligt .. !
- Hej. Nej, vad du är stilig. - Tack.
Jag mår bra. Ni ska få se, vad jag har fått av Rick. Ett ögonblick.
- Pappa! Det är en Cal Ripken-handske. - Nej, så fet den är.
Var snälla och sitt ner. Ceremonin börjar nu.
Danny, du ska göra dig klar.
Titta hitåt.
Susan, tar du Rick till din äkta man, -
- i nöd och i lust, tills döden skiljer er åt?
Ja.
Rick, tar du Susan till din äkta maka, -
- i nöd och i lust, tills döden skiljer er åt?
Rick?
- Ja. - Ni är nu man och hustru.
Du får gärna kyssa bruden.
Du är så stilig. Jag är stolt över dig.
- Tack, för ni kom. - Jag är en av Ricks vänner.
- Det var länge sedan. - Ja, vi har mycket att ta igen, Ray.
- Det ser jag fram emot. - Tack, för att du har klätt upp dig.
- Du är vacker. - Tack.
- Tack, för du kom. - Vi är båda glad för det.
Vem är din vän?
En gammal affärsförbindelse. Jag är överraskad över att se honom.
Du såg också överraskad ut.
En cola light och ett glas champagne. Hejsan.
- Du är en av Ricks vänner, eller hur? - Jo.
Frank Morrison.
- Ray Coleman. - Fint bröllop, inte sant?
Jo.
Hon måste kunna några trick, eftersom hon kan få Rick till att slå sig till ro.
Det är min exfru. Susan.
- Ditt ex? Det är lögn ... - Nej.
- Var kommer du från? - San Francisco.
- Och så har du åkt ända hit? - Jag skulle på möte i Washington.
Hur länge har du känt Rick?
Länge. Vi gick i skolan ihop.
- Jaså, verkligen? - Varför?
Inget, han sa bara, att ni har haft affärer ihop.
Ursäkta mig. Vi ses.
- Det är ju synd ... - Att vaddå?
Att ni tog presentservice. Jag har sett presentbordet.
Presentlista hos Crate & Barrel, oj, oj, oj.
Tallrikar, dukar, soppterriner ... Har du önskat dig en soppterrin?
Det skulle jag ha gett dig, om jag hade blivit bjuden lite tidigare.
Jag kunde ju ha varit best-man.
Jag vet, att vi har något vi ska prata om, men det passar inte just nu.
- Har du bråttom? - Jag hyser in dig på motell.
Utanför stan. Och så kontaktar jag dig om ett par dagar.
- Varför kan jag inte bo här? - Det är inte någon bra idè, Ray.
Jag har tur, Danny. Jag har tre härliga män i mitt liv.
- Vem är nummer ett? - Du kommer alltid vara nummer ett, älskling.
- Vi ses! - Vart ska du?
- Ut och handla. - Ha så kul.
- Kasta nu, Rick. - Vi ses, älskling.
Snyggt fångat.
Den skulle du ha tagit.
- Skulle jag ha tagit den? - Ja.
- Den skulle du ha tagit. - Min handske har inte slitit till sig.
- Har din arm inte heller slitit till sig? - Den var perfekt till dig, Rick.
- Var den perfekt till mig ... - Min pappa hade fångat den.
- Är din pappa Shaquille O`Neal? - Han var lagkapten.
- Han bra på alla sporter. - Din pappa ska börja jobba åt mig.
- Har han sagt, han ska bygga båtar? - Nej.
Om din pappa är så fantastisk, varför har han då aldrig lärt dig att kasta?
- Jag kan visst kasta. - Varför står du då så här?
När man kastar, sätter man fram foten, så bollen träffar rätt.
- Kasta nu bara. - Ja, men jag vill inte springa efter den.
- Sikta och koncentrera dig. - Slappna av.
Det gör jag. Hur ska du lära dig något här?
- Ta i då, klant. - Jag har inte lust mer.
Det bestämmer du. Ta med handskarna in.
Låt bli att fråga nästa gång, om du blir sur.
Du ska doppa cirka en centimeter och så bara torka av den på kanten.
Penseldragen ska vara jämna och gå framåt.
Du kan också använda den andra sidan.
Du får se till, att kanterna inte torkar, -
- för då blir det ojämnt.
- Inga fläckar. Vill du försöka? - Tänk om det blir fel?
Intressant fråga, därför jag frågade min pappa om samma sak. Och han sin.
Vet du vad svaret har varit genom generationerna?
Det är orsaken till, att Gud uppfann sandpappret.
- Blir det bra så här? - Ja, det är fint.
Vad var det där med rutan?
- Jag sa till mamma, att det var en olycka. - Säg till mig, att det var en olycka.
Jag blev bara arg.
- Därför han inte gillade dina kast? - Han kastade hårt för att träffa mig.
- Hårdare än ett slag med ett slagträ? - Nej.
Han ville kanske bara förbereda dig för en riktig match.
Varför ska du jobba för honom? Säg att du inte vill ha hans pengar.
- Det kan jag inte. - Varför inte?
Därför jag älskar att göra träbåtar, men folk vill inte ha dem längre.
Då din farfar gjorde dem, stod folk i kö ända till Maine.
Men nu vill folk ha glasfiber. De är mycket billigare.
- Förstår du det? - Ja.
Vet du, vem jag såg, när jag köpte munkar imorse?
- Hon den där Katie, som du gillar ... - Lewis?
Hon sa till sin väninna, att du var söt eller nåt`.
- Hon är ganska snygg brud. - Ja.
Hon sa, att din pappa var läcker.
- Varsågod, Frank. Ha en bra dag. - Tack det samma.
Hur går det? Frank Morrison.
- Vi träffades på Ricks bröllop. - Visst ja, så klart.
- Ray, eller hur? - Jo. Vill du sitta ner?
Jag ber om ursäkt, Frank. Jag är inte bra på att komma ihåg ansikten...
- Det måste vara tidig Alzheimer. - Det är ju ett tag sedan bröllopet ...
Kul att se dig. Du sa nåt` om, att du bara skulle vara här en dag ...
Jag bestämde mig för att stanna och slappna av lite.
Nu förstår jag, varför Rick blev förälskad i stället.
- Jag överväger att titta på hus. - Det menar du inte?
Jo, det gör jag.
Om du menar det, kan jag presentera dig för en mäklare. Sam Jones.
Vet du vad? Jag har inte sett några porrbutiker här.
- Det menar du inte? - Jo, det gör jag.
- Det var just dig, jag ville prata med. - Jag skulle ha ringt.
Du har ju bråttom. Annars skulle du inte ha blivit vald av kåren till Årets Man.
- Hur går det med back-handen? - Bara bra. Ska vi spela imorgon?
- Hälsa. - Det ska jag göra.
Öppna, Ray.
- Vad fan gjorde du inne i stan? - Hur vet du att jag var där?
- Vad gör du med min frus ex? - Äter ägg.
Varför lämnade hon honom? Han är fin.
Jag sa, jag kanske ville köpa hus. Han erbjöd sig att hitta en mäklare.
Kanske kan vi bli grannar.
Du skulle hålla dig borta från stan, därför du pratar för mycket.
Kanske är jag inte den enda. Hur tror du, jag hittade dig?
Då vi satt och hade det mysigt bakom galler, -
- funderade vi på, vart du hade stuckit med våra pengar.
Det var bara jag, som kom på det, annars hade vi varit här alla tre.
- Och Tommy och John då? - Vill du skicka deras andel till dem?
Vill du inte veta, hur jag hittade dig?
Jo, självklart, Ray.
En gång när du var full, berättade du om, hur taskig din barndom var.
Bortsett från en sommar vid kusten i Maryland med ren luft och trevliga människor ...
Du var inte lätt att hitta. Jag hade bara ett begränsat område att leta i.
Och många gånger var jag nära att ge upp.
Men då ...
Då kom du i tidningen.
Vet du, vad jag hatade mest med att jobba på fel sida om lagen?
Att vara tvungen att ha med skitstövlar att göra.
Du hittade en advokat som kunde få ut dig.
Det gör dig kanske klokare än jag, men inte bättre.
- Jag ringer, Ray. - Jag vill ha pengarna du stal från mig, Jack!
Jag sa ju, att det tar tid att skaffa den sortens pengar. Och namnet är Rick.
Lustigt, så snabbt man kan glömma ett namn ... Rick.
Håll dig borta från stan, Ray. Du hör inte hemma där.
- Nå? - Läkaren sa, att jag är gravid.
Nej, så glad jag är.
Och det blir garanterat en pojke. Ska vi slå vad?
- Vad är det, älskling? - Ingenting.
Jag hade bara inte förväntat det, det kom så plötsligt.
- Du vet väl, att jag vill ha ett barn. - Ja. Och det vill jag också.
- Du är bekymrad för Danny, eller hur? - Jo. Först bröllopet och sen ett barn.
Danny ... Det var inte meningen, du skulle få veta det på det sättet.
- Låt mig vara .. ! - Kan du inte försöka vara glad?
- Nej! - Danny, låt nu bli ...
Du får inte låta honom förstöra det. Det är mitt livs lyckligste dag.
Ursäkta ... Ge mig två minuter.
- Diane, är min pappa hemma? - Nej, han har inte kommit ännu.
- När kommer han hem? - Snart. Är det nåt`på tok?
Säg, att han ska komma och hämta mig.
- Vem pratar du med? - Jag vill hem till pappa nu.
Nej, det här är en sak mellan oss två. Vi sätter oss och pratar igenom det.
Du är förtvivlad nu, men en baby ändrar inte mina känslor för dig.
Ja, jag är ju nummer ett, eller hur?
Vänta på mig utanför klockan sju.
- Har du allihop? - Ja.
Bra, jag väntar.
Det var på tiden.
Vad har hänt?
Ursäkta, men jag är tvungen att åka in till stan en stund.
Jag följer dig ut till bilen.
Vi är inte klara. Jag kommer strax.
- Hur tycker du att samtalet gick? - Du förstår inte det.
- Det är som om jag sviker honom. - Sluta. Han kommer över det.
Jag klarar av det här i ett nafs, och så kommer jag hem. Jag älskar dig.
Kör försiktigt, det mulnar på.
Det har varit ett nöje, mr. Coleman. Kom gärna tillbaka.
Sätt in den därbak.
Farväl och gudskelov för det.
- Vart ska du? - Miami Beach.
Imorgon ligger jag i solen med en låda tequila.
Om du blir trött på öknen, kan du ju titta förbi.
Miami är inget för mig. Absolut inte.
Jag ska ha barn. Är det inte underbart?
Du är verkligen inne på mamma, pappa och barn, eller hur? Två barn.
Danny är inte min.
Det skulle vara konstigt att ha en annans skitunge. Det skulle jag inte kunna.
Jag accepterar skitungen, därför jag inte har något val.
- Låt oss nu se ... Jag ska in här. - Varför?
Trodde du, jag hade så mycket kontanter på mig?
De är på ett tegelbruk, jag äger. Det är bekvämt. Lägg av ...
Vad är det?
Jag har aldrig varit här på kvällen.
Jag kan inte se ett skit på grund av regnet.
- Driver du med mig? - Nej. Ser du nåt` kanske?
- Har du kört vilse? - Lugn. Låt mig titta på kartan.
Kartan finns här någonstans ...
- Jag ska hinna med ett plan! - Håll käften nu. Titta därbak.
- Här finns ingen kartan ... - Jo.
- Kan du se det? - Vänta, tills du får se, vad det här är.
- Vad händer här? - Danny har stuckit.
- Mår du bra? - Mr. Morrison ringde. Danny är där.
- Gudskelov. Ska vi hämta honom? - Det är en sak till.
Vad?
Han säger, han såg dig döda en man.
- Vad? - Han påstår, han gömde sig i bilen.
- Han säger, han såg dig göra det. - Varför säger Danny så?
Han straffar oss på grund av det där med babyn.
Det är bäst vi åker till stationen. Och vi vill be om era bilnycklar.
Det är inte nåt` jag hittar på. Han dödade en.
Är det inte bara, för att du är arg på Rick?
Diane ...
Låt oss ta det en gång till, Danny.
Ta god tid på dig. Börja från början.
Ja?
Visa in dem.
- Din mamma och styvpappa kommer in nu. - Nej, pappa, jag vill inte se honom.
Danny ...
Det har jag redan sagt. Han sa inte hans namn. Pappa ...
Du hörde din styvpappa och denna man prata om pengar?
De skulle hämta några, men så dödade Rick honom.
Han sa, han älskade babyn, men hatade mig.
Jag vet, att vi har sårat dig, men såhär gör man bara inte.
- Det är sant. - Nej, du handlar i panik.
Han vet, att det är sant. Han vet, vad han gjorde.
- Vill ni låta honom komma undan? - Kom in.
- Johnson har ringt från tegelbruket. - Ursäkta mig.
Nå? Inga gömda skelett?
Om ett lik är bränt i den ugnen, krävs det en rättsmedicinsk expert.
Jag slösar inte mer tid och pengar på den sjuka grabbens rövarhistorier.
- David, telefon på sjuan. - Ett ögonblick.
Stevens. Det är från verkstaden. Fortsätt.
Det fanns inga som helst bevis på tegelbruket.
Inte i er bil heller.
Nycklarna är därute. Jag tycker, ni ska åka hem.
- Kom, Danny. - Jag ska inte med honom.
- Nu åker vi hem och pratar om det. - Jag vill inte, pappa.
Låt honom följa med mig hem.
Varje gång som det är nåt` fel kommer han till dig.
- Jag vill inte, pappa ... - Sluta nu, Danny .. !
Pappa ..? Tror du inte heller på mig?
Du sover ... Det här är en dröm.
Du drömmer, att någon håller för din mun, och det är svårt att andas.
Och du kan inte vakna, eller hur?
Eller hur?
Du drömde om en mördare, -
- och det var nästan, som om det var verkligt.
Men det var bara en mardröm.
Du önskar väl inte, att resten av ditt liv ska en enda mardröm, eller hur?
Så det är bäst du vaknar.
Ska jag hämta dem? Har barbordslanternorna kommit?
- I eftermiddag. - Ring och kolla det.
Hej. Godmorgon. Hur är det, Frank?
Vilket ställe.
Du ska bara veta, att jag inte tar det igår kväll personligt.
Jag är bara glad, att det är glömt.
Men nu till något mer positivt: Jag har handpenningen till Sea Cliff.
50.000 dollar. När kan du sätta igång med båtarna?
Då jag kom hem, kunde jag inte ens tänka på att sova.
Men nu ska du få höra, vad jag tänkte.
Min son bor tillsammans med dig i ditt hus, -
- och jag har inte ens någon, aning om vad du är för en typ.
Och det gör mig skiträdd.
Du är en bra pappa. Men ...
Innan du låter fantasin skena iväg, är det nåt`, jag gärna vill säga.
Mig känner du inte så väl, men du känner Danny.
Och han ljuger. Det vet jag. Han ljuger för sin mamma, sin farmor, -
- sina lärare, polisen. I stort sett alla, men ...
Men vad?
Han ljuger inte för mig. Jag kan inte komma på en enda gång.
Jag har inte dödat någon, Frank.
- Helt säkert. - Det gläder mig att höra.
Så länge min son bor med dig, är ``helt säkert`` inte tillräckligt.
- Sluta nu, Frank ... - Vem är den där Ray?
Vad är det med honom? Skolkompis, affärsförbindelse ...
- För lite sen letade han efter hus. - Jaha?
Och nu har jag alltså dödat Ray?
Att försöka vara styvpappa åt ett barn, som hatar en, är inte speciellt kul.
- Jag trodde, du var på min sida. - Jag är på Dannys sida.
- Så hälsa Diane, då. - Ja ...
- Jag tycker bara, han ska bo hos mig. - Jag vill inte prata om det.
- Jag vet nog, att Rick hotar dig ... - Ja, det gör han.
- Du vet ingenting om honom. - Det är dig, jag inte vet nåt` om.
Tror du, jag är så desperat, att jag skulle sätta mitt barn i fara ...
- Kom, Danny. - Nej, han ska med mig.
- Varför inte? - Har jag någonsin nekat dig att träffa honom?
Det handlar inte om en vårdnadstvist.
- Vi ska inte slåss om honom .. ! - Låt nu bli ...
- Ett ögonblick, Frank. - Det har du inte med att göra.
Sluta nu, Frank!
Det får du ursäkta, Mike.
- Så häftigt det var .. ! - Ta på säkerhetbältet.
- Nej, men det var ... - Tyst. Det här är kidnappning.
- Hur då? Jag är ju ditt barn. - Det är bara det. Det spelar ingen roll.
- Nu tror du alltså på mig? - Ja.
- Vad gör vi nu? - Det vet jag inte.
- Akta! - Skit!
Ni utnyttjar er sons känslor för att få vårdnaden.
Jag vet, att ni känner honom, och det är därför det är problem med oss.
Men han den där Ray Coleman ... Han kom till bröllopet, och ...
- Rick Barnes gillade inte det. - Det är mer ...
De kom med var sin berättelse om, hur de träffades, och vad då?
Han hade kanske druckit ...
Ni får gärna gå, mr. Morrison.
Er exfru anmäler er inte. Och tills vidare gör vi inte det heller.
För resten ... Ingen Ray Coleman är anmäld saknad.
- Det räcker inte. - Adjö, mr. Morrison.
Jag hade inte tänkt gå till domstolen, men nu har jag inte något val.
Bra, då ses vi klockan tio. Tack.
Det var Berman. Han är tuff.
Men han är bra. Han fixade hela skilsmässan.
Nu ska vi bara reda ut ... Vad är det?
Jag fattar inte, att du är överbevisad om, att denna man ...
- ``Denna man``? - Som bara ville hjälpa ...
Ska jag ignorera, att min son bor ihop med en mördare?
Din fantasi ger dig verkligen en bra ursäkt, va?
- Ursäkt för vad? - För att hålla fast i ditt gamla liv.
Danny är din son, och jag skulle aldrig be dig att välja mellan oss.
Men jag tänker inte se på när, när du drar Susan till domstolen.
Jag har aldrig svikit Danny.
Och det kan intee göra nu heller, inte nu, när det verkligen gäller.
- Jag är ledsen. - Det är jag också, Frank.
Men jag kan inte.
Kan du inte skynda dig, älskling? Jag vill inte komma för sent.
- Ta det nu lugnt. Mammorna vinner alltid. - Det är aldrig säkert.
- Mår du bra? - Jag fattar det fortfarande inte.
Ända sen Frank gick till advokaten, -
- finns det något, jag har velat tala med dig om.
Jag har gjort allt, bortsett från att stå på huvudet för Danny, -
- och han vill inte ge mig en chans ...
- Nej, och det är jag ledsen för. - Det ska du inte vara.
Det har varit svårt för oss alla.
Men det kanske inte skulle vara så dumt, om Danny bodde hos Frank ett tag.
- Vad? - Jag tänker på alla parters bästa.
Här är mycket spänt, när Danny är här.
Och läkaren säger, att du kan mista barnet, om du blir stressad.
Danny är min son.
Det är svårt nog, att han knappt pratar med mig.
Vi har pratat om det.
Danny ska ingenstans, det lovar jag.
Lyssna noga nu, Dan ... Oavsett vad domaren bestämmer, -
- så ska du veta, att din mamma älskar dig. Kom ihåg det.
- Vi ses där. Jag älskar dig. - Detsamma. Hej.
Jag är klar.
- Mamma! - Hon kan inte höra dig.
- Jag är inte rädd för dig. - Det skiter jag i.
Jag vill bara veta, om jag ska vara rädd för dig.
Den här rättssaken, du har fixat i dag ...
Om vi kommer hem utan dig, blir din mamma ledsen.
Och som sagt var, det kan jag inte tillåta.
Jag vet, du älskar din pappa, -
- men vad skulle du säga om, det hände honom något?
Jag gör vad som helst, bara du låter honom vara.
Båda parter ska veta, -
- att i Dannys ålder är man gammal nog till att få bestämma själv.
Nu när det är sagt ... Kalla in ert vittne, mr. Berman.
Tack. Vi kallar Danny Morrison.
Goddag, Danny.
- Danny Morrison? - Ja.
- Hur gammal är du? - 12.
12, då kan du inte svära eden.
Men i vittnesbåset gäller ditt hedersord. Förstår du det?
- Ja. - Bra. Så låt oss börja.
- Herr. advokat? - Tack.
Goddag, Danny. Jag ska ställa dig ett par frågor.
Låt oss gå tillbaka til den 18. oktober. Din mamma kom hem från läkaren med en nyhet.
- Vad hände då? - Jag fick reda på, att mamma är gravid.
Hur reagerade du på det?
- Jag fick visst spelet ... - Fortsätt.
- Jag ville hem till min pappa. - Varför?
- Jag behövde få prata med honom. - Står ni varandra nära?
Ja.
Ta god tid på dig och berätta, vad som hände då.
Jag gömde mig bak i Ricks bil, -
- för han skulle till stan, och det är närmare till min pappa. Och då ...
- Så stannade han, och jag sprang ut. - Vad?
Jag sprang hem till min pappa och hittade på en historia om, att jag hade sett ett mord.
Vad gör du, Danny? Säg sanningen.
- Det är sanningen. - Har han hotat dig?
- Jag kan slänga ut er. - Sätt dig ner, Frank.
Får jag fråga ...
Vill du ge det en chans till med din mamma och Rick?
Eller tror du, du skulle få det bättre hos din pappa?
Dan ...
Jag vill gärna bo hos min mamma och Rick.
- Tack. - Tack sjäv.
- Jag vet nog, vad som hände ... - Det är ju bra, att någon gör det.
- En drink? - Jag vill inte dricka med dig.
Danny ljög. Igen.
Men han bor åtminstonde inte hos en mördare.
Skål för det.
Nej, det var så här, du miste Danny första gången.
Kom nu med hem, Frank.
Det är det bästa erbjudandet, jag har fått på länge.
Om du spelar smart, blir det så.
- Hej, Frank. - Det är min dag, Susan.
- Ja, det vet jag. Han ... - Vad?
Jag försökte prata med honom, men han sprang bara sin väg.
Han mår dåligt för att han ljög för dig.
Men det ska nog ordna sig.
Jag måste gå, men jag ska nog få honom att ringa till dig.
Bra. Vi ses.
Hej. En cheeseburgare med pommes frites, tack.
- Något att dricka? - En cola.
Det gick 15 år, innan jag fick en sådan. Hur länge har du varit här?
Två år, men jag räknar med att stanna länge.
Två år ... Med den farten kommer vi med att döpa stan efter dig.
Tack så mycket, allihop.
Jag vill gärna tacka Southports män och kvinnor för denna äran.
Jag är smickrad.
- Hej, Dan. - Hej, pappa.
- Du är svår att få tag på nu för tiden. - Vad gör du här?
- Jag försöker bara att prata med min son. - Klockan är tio på kvällen.
Det angår inte dig.
Tror du verkligen, att bara för att du kommer hit full -
- så skulle din son få mer lust att vara tillsammans med dig?
Är du knäpp?
Far åt helvete med dig, Patterson! Du kan bra se skitstövlens pengar!
Åk nu hem, pappa.
Pappa! Du tappade din plånbok. Vänta, pappa.
- Jag skulle inte ha kommit. - Du tappade din plånbok.
Låt honom nu bara vara, eller hur?
Hur är det?
- Vad vill du? - Inget särskilt.
Bara ha fem dollar.
Du skulle väl inte kunna låna din gamla styvpappa fem dollar?
- Nej. - Inte?
Ska vi inte titta efter i din plånbok?
- Var är din plånbok? - Det vet jag inte.
Vet du inte det?
Tycker du inte, du skulle leta efter den?
Jag hoppas verkligen inte, du har tappat den. Leta efter den.
- Jag sa inget till honom, Rick. - Tror du, jag bara skojar?
Jag sa bara förlåt, för jag inte var hemma ...
Jag sa inget annat. Jag talar sanning, Rick.
Det hoppas jag.
- Säger Ray Coleman er något? - Ray Coleman ..? Nej ...
Vill ni vara snäll att titta efter? Min syster är mycket bekymrad för honom.
Ray Coleman ...
Checkade in den 8:de september och checkade ut den ...
- Kolla den 18:de. - Ja, den 18:de oktober.
- Har du ett nummer eller en adress? - Jag kan titta på räkningen.
Herr ... Coleman.
- Det är lokala samtal. - Till vem då?
- Pizza Hut. - Det är många samtal dit.
Ja, han tyckte om kvinnor.
- Är du Patty? - Vem är du?
En av Rays vänner.
- Ray ..? - Coleman.
- Den lilla skiten är skyldig mig pengar. - Välkommen i klubben.
Får jag komma in?
Jag kände inte Ray särskilt väl. Vi fördrev bara tiden ...
Otroligt. Sa han inte ens, var han kom ifrån?
- Nej. - Vad pratade ni om?
Vi pratade inte så mycket.
När vi inte gjorde det, tittade vi tv.
Jag vet inte, vad Ray gillar mest, sex eller basketball.
- Han gav mig åtminstonde den här. - Den tändaren känner jag igen. Får jag titta?
Jag fyllde år för ett par veckor sedan.
- Den är inte ens äkta. - Jag gillar hästskon.
Får jag köpa den? Hur mycket?
Tja, den är ju rätt läcker.
- 25 dollar. - Fint.
Kolla efter fingeravtryck.
Ray Coleman är garanterat i brottsregistret, och om han är det, är Rick Barnes det också.
Den tändaren har varit i många händer.
De kunde kunde bara få ett par rena avtryck.
De tillhör en dömd brottsling. Patty Walsh.
Prostitution, innehav av droger.
Hej, Frank.
Jag är glad att jag sprang på dig.
Vi överreagerade båda två igår. Jag mår dåligt av det.
Känner du igen den här?
Den ramlade säkert ut ur Rays ficka, då du slet ut honom ur bilen.
Om du så mycket kröker ett hår på min sons huvud, -
- så svär jag vid Gud, att det blir det sista du gör.
Du är den andra idag, som frågar efter Ray Coleman.
Du igen? Vad vill du?
Vilket basketball-lag höll han på
Han gillade sex och basketball. Vilket lag höll han på?
TRE DÖMDA I UTPRESSNINGSMÅL
Åh nej ...
EN FJÄRDE, JACK PARNELL, BLEV FRIKÄND
Är kriminalpolis Stevens där? Det är Frank Morrison.
När kommer han tillbaka?
Har du en e-mail-adress?
Tack. Nej, ett ögonblick ...
När han kommer, så be honom kolla sin mail och att ringa till Frank Morrison.
Tack.
Den värdefulla och i Southport så välkända byggnaden brinner fortfarande.
Det är ingen som svarar.
Så ja, så ja, älskling. Du vet, hur försiktig pappa är.
Han mår säkert bra.
Nej, Rick sa, han skulle göra pappa illa.
Han dödade den där typen, och han har hotat att döda pappa.
Glöm det, mamma. Du tror ju ändå inte på mig.
Danny, vi måste härifrån.
- Mamma ..? - Nu.
- Jag hörde inte att du kom, älskling. - Jag kom precis.
- Vänta i bilen, Danny. - Vart ska ni?
Det har brunnit hos Frank. Båtbyggeriet har brunnit ner.
- Danny vill vara säker på att Frank är oskadd. - Ska jag skjutsa er?
Danny är ganska uppriven, så det är nog bäst, jag kör honom själv.
Stevens .. !
- Vad är det? - Från Frank Morrison. Rick Barnes.
Pengautpressning, mutor, mordförsök. Han heter Jack Parnell.
Undra om handelsförbundet i Chicago också har gett honom ett pris?
Hallå?
- Hallå? - Susan, det är Frank. Lyssna nu.
- Du och Danny måste iväg nu! - Jeg vet det. Vi sitter i bilen ...
Susan?
- Jag ska nog hellre skjutsa Danny. - Jag kan visst ...
- Ut ur bilen, Susan. - Det är okej, älskling.
Jag behåller honom, tills jag är i säkerhet.
Nej, du får inte ...
- Vad händer, mamma? - Ta mig istället.
Du var det bästa, som någonsin hade hänt mig.
Spring, Danny!
Lås dörrar och fönster i vardagsrummet!
- Har du låst överallt? - Ja. Har du ringt polisen?
Låt bli honom!
Vakna, mamma.
Ställ dig upp, mamma ...
Upp med dig.
Ligg still.
- Är du säker på, att du klarar det? - Ja.
Vi åker med till sjukhuset.
- Jag är ledsen för det, Frank. - Det är okej.
Jag är ledsen för det med barnet.
Jag älskar dig, mamma.
Jag älskar dig också, älskling.
Mr. Morrison ...
Det finns inte så mycket, jag kan säga, annat än ...
Säg det till honom.
- Förlåt, Danny. - Det är okej.
www.divxsweden.net |- nyaste svenska subtitlarna på nätet
Översatt av: Jette42