SPALUJÍCÍ TOUHA
Kde mám peněženku?
Na nočním stolku.
Přijdeme pozdě.
Já vím.
Jak vypadám?
Nádherně.
Co muj účes?
Úžasný.
Ani ses na mě nepodíval.
Vždy vypadáš krásně.
Nechals tu telefon?
Je na lednici. Tak a mužeme jít.
Jak se ta holka jmenuje?
Roz.
Tak my už jdeme.
Moc vám to sluší.
Nepujdeš spát?
Chci se dívat na "Louskáčka" .
Dávají ho v devět.
-Tak dobře. -Mužu na vás počkat?
Vrátíme se pozdě.
Vezměte si v lednici na co máte chuť.
Do jedně jsme doma.
Pak vás odvezeme taxíkem.
Bud' tu hodná.
Dobrou noc, zlato.
Viktore, llono veselě Vánoce.
-Alice, Bille veselě Vánoce. -Moc rád vás vidím.
Tady nemužeme chybět.
Bože, vypadáš skvěle.
Tohle neříkám každě. Že ne?
Ale ano, říká.
Ten osteopat umí dělat zázraky.
Je tu nejlepší.
To jsem poznal podle účtu.
Tak si to hezky užijte.
Znáš tu někoho?
Ani živáčka.
Proč nás Ziegler zve?
Doktory si každý předchází.
Ten pianista
je muj spolužák z vysoký.
Na doktora hraje slušně.
On školu nedodělal.
Dámy a pánově,
uděláme si krátkou přestávku.
Pojd' ho pozdravit.
Já si musím odskočit.
Pak se sejdeme u baru.
Nightingale!
Nick Nightingale!
No tohle, Bille!
Bill Hartford!
-Jak už je to dlouho? -Ani nevím, deset let?
-Máš čas na skleničku? -Jistě.
Vubec ses nezměnil.
Dík. Tak, jak se máš?
Dobře.
Z tebe je ted' "pianista"?
Tvářím se tak.
A ty jsi pořád doktor?
"Jednou doktor pořád doktor. "
A nebo "žádná škola žádný doktor" .
Proč jsi od toho utekl?
Stále někam utíkám.
Nicku, prosím tě. . .
Hned přijdu.
Už musím,
ale najdeš mě v Sonata Cafe.
-Zastav se někdy. -Určitě.
Tak se měj.
To je moje sklenička.
Tím jsem si zcela jistý.
Šandor Szavost. Mad'ar.
Alice Hartfordová.
Američanka.
Četla jsi Ovidiovo "Umění milovat"?
Neskončil všemi opuštěný?
Nezoufal si
na nějakěm nehostinněm místě?
Ale před tím si krásně užíval.
Jsi tady s někým?
S manželem.
Jak smutně.
Jistě mu nebude vadit, když si zatančíme.
Co děláš?
Právě ted'
hledám práci.
Vedla jsem galerii,
zkrachovala.
Mám v těch kruzích přátele,
pomužu ti.
Ne děkuji.
Někdo, koho znáš?
Muj
manžel. . .
Nepatří ke krásám manželství
možnost být někomu nevěrný?
Proč se tak krásná žena
dala spoutat do chomoutu?
A proč ne?
Je to až tak zlě?
Až tak dobrě.
Znáš Nualu?
Ne, ale rád ji poznám.
Jak se píše Nuala?
N . .u. .a. .l. .a. . .
Ty si na mě nepamatuješ?
Jednou jsi mi pomohl.
Jen jednou? To se omlouvám.
Fotili mě za hrozněho počasí a. . .
-A spadlo ti něco do oka. -Nejmíň pulka Pátě Avenue.
Dal jsi mi kapesník
a čistý!
Takový já jsem hrdina, někdy.
Víš, proč se ženy vdávaly?
Řekni mi to ty.
Zbavily se panenství
a mohly si vybírat muže podle svěho.
Úžasně.
Víš, co je milě na doktorech?
Je toho míň, než si lidě myslí.
Oni se opravdu vyznají
ve všem možněm.
Škoda, že jsou tak přepracovaní.
Dámy, a kam ted' vlastně jdeme?
Na konec duhy.
Na konec duhy?
Ty nechceš jít na konec duhy?
Záleží na tom, kde to je.
Tak to zjistíme.
Promiňte. Omlouvám, že ruším.
Pan Ziegler by vás potřeboval.
Tak pokračování příště.
Bille, díky.
Měli jsme malou nehodu.
Co se stalo?
Něco si píchla a odpadla.
Co si vzala?
Speedball nebo jak tomu říkají.
Heroin a koks.
A ještě něco?
Pár panáku a šampaňskě.
Jak dlouho to trvá?
Pět, šest minut.
Jak se jmenuje?
Mandy.
Mandy? Slyšíš mě?
Pohni hlavou, jestli ano.
Stačí jen pohnout hlavou.
Takže mě slyšíš.
Zkus otevřít oči.
Udělej to pro mě. Otevři oči.
Podívej se na mě.
Podívej se na mě, Mandy.
To je ono.
Miluji Viktorovu sbírku, ty ne?
Ano je skvělá.
Bylas v galerii soch?
Ne, nebyla.
Má úžasně renesanční plastiky.
Máš to období ráda?
Zbožňuji ho.
Já takě.
Chceš ty sochy vidět?
Mužu ti je ukázat.
Nebudeme dlouho pryč.
Možná,
ale ne
zrovna ted'.
Pěkně jsi nás vyděsila.
Promiň.
Jak se ted' cítíš?
Líp.
Měla jsi velkě štěstí.
Víš to?
Vím.
Dnes to vyšlo,
ale musíš s tím přestat.
Rozumíš?
Musíš na lěčení. Víš to?
Vím.
Viktore,
ted' je to na tobě.
Mohu ji už poslat pryč?
Až tak za hodinu.
Za hodinu?
Dřív ji domu neposílej.
Dobrou. . .
Děkuji,
zachránils mi krk.
Nemáš zač.
Nejspíš to nemusím říkat,
ale zustane to mezi námi.
Jistě.
Díky.
Měla jsem moc šampaňskěho.
Musím jít najít manžela.
Určitě si ještě vystačí sám.
Ale co já?
Ty taky.
Ne, už opravdu musím jít.
Ne, nemusíš.
Musím.
Chci tě zase vidět.
-To je vyloučeně. -Proč?
Protože
jsem vdaná.
Dobrě ráno.
Dobrě ráno. Pošta.
Ať mi Janella přinese kávu.
-Dobrě ráno. -Dobrě ráno.
Mužete se oblěknout.
Podrž to.
Těšíš se na Vánoce?
Bolí to?
Ano.
Tohle se bude tátovi líbit.
. . .přede mnou.
Když skočím. . . do postele.
Musíme poděkovat Zieglerum.
Už jsem to udělal.
Nezabalíme zbytek dárku?
Necháme to na zítra.
Řekni mi něco.
Ty dvě holky
včera na večírku. . .
. . .je možně,
že jsi je . . .
píchal?
O čem to mluvíš?
O holkách,
kterě jsi tak nestydatě balil.
Nikoho jsem nebalil.
Kdo to byl?
Nějakě modelky.
Kam jsi s nimi zmizel?
Tak počkej.
Já jsem s nikým nezmizel.
Zieglerovi nebylo dobře
tak mě k němu zavolali.
Kdo byl ten chlap se kterým jsi tancovala?
Přítel Ziegleru.
A co chtěl?
Co chtěl?
Co chtěl? Sex
přímo u nich
a hned.
To je vše?
Ano, to bylo vše.
Jen chtěl šukat moji ženu?
Správně.
To se dá pochopit.
Pochopit?
Ty jsi velmi krásná žena.
Tak prr, počkat!
Takže
jediný duvod,
proč se mnou muži mluví, je ten,
že se mnou chtějí šoustat?
Není to tak černobílě,
ale oba víme, jací muži jsou.
Z toho vyplývá,
že jsi chtěl ošukat ty dvě modelky.
Jsou výjimky.
A proč ty jsi výjimka?
Protože. . .
jsem do tebe zamilovaný.
A protože jsme manželě
a nikdy bych ti nelhal.
Nikdy bych ti neublížil.
Takže tím chceš říct,
že jediný duvod, proč jsi je neošukal
byla ohleduplnost
a ne, že bys nechtěl.
Jsi z tě trávy agresivní.
Z trávy ne, z tebe!
Proč mi neodpovíš přímo?!
Vždyť to dělám.
Nevím, proč se hádáme.
Já se nehádám.
Jen chci zjistit, na co narážíš.
Na co narážím?
Tak hele co když je nějaká krásná žena
ve tvě ordinaci nahá,
a ty jí saháš na kozy.
Řekni mi, na co při tom myslíš?
Já jsem přece doktor.
Je to neosobní
a vždy je u toho sestra.
Ty mi tvrdíš, že nic necítíš?
Sex je to poslední, na co myslím.
Ale co když jí osaháváš kozičky
a ona myslí na to
jakěho má fešák doktor ptáčka?!
Tak o tom velice pochybuji.
Jak tohle mužeš říct?
Protože se bojí,
co bych jí mohl najít.
Ale když je to v pořádku, co pak?
Co pak?
To já nevím.
Co pak?
Ženy
takhle neuvažují.
Ani po milionech let evoluce, co?
Chlapi ho mužou strkat kam chtějí,
ale ženský jde jen o věrnost.
V podstatě ano.
Kdybyste jen věděli.
Já vím, že ses chtěla pohádat
a ted' chceš abych žárlil.
Ještě že nejsi žárlivý typ.
Ne, nejsem.
Ty nikdy nežárlíš, že ne?
Ne.
A proč ne?
Asi proto, že jsi moje žena.
A jsi matka měho dítěte
a nikdy bys mi nebyla nevěrná.
Nebud' si tak jistý.
Tebou si jistý jsem.
Co je na tom k smíchu?
Ale hysterický záchvat, co?
Pamatuješ,
jak jsme byli v Cape Cod?
Jednou večer v jídelně
byl mladý dustojník.
Seděl poblíž našeho stolu.
Číšník mu přinesl vzkaz a on odešel.
Nic ti to neříká?
Ne.
Poprvě jsem ho viděla ráno v hale.
Zaregistroval se
a šel za poslíčkem
k výtahu.
Když mě míjel, podíval se na mě.
Nic víc.
Byla jsem
jak očarovaná.
Odpoledne
šla Helena do kina.
A my jsme se milovali.
Plánovali jsme naši budoucnost.
Mluvili jsme o Heleně.
A přesto
celou tu dobu
jsem na něj myslela.
Na to, že kdyby mě chtěl
i kdyby to bylo
jen na jednu noc,
všeho bych se vzdala.
Tebe. . .
Heleny,
celě budoucnosti.
Všeho.
Zvláštní je, že současně
jsi byl pro mě tím nejdražším.
Moje láska k tobě byla
jak něžná, tak smutná.
Tu noc jsem skoro nespala
a ráno jsem se probudila hruzou.
Nevím, jestli tím, že odjel
nebo, že tam ještě bude.
Ale u večeře
mi došlo, že je pryč.
Pocítila jsem
úlevu.
Haló? Tady doktor Harford.
Kdy se to stalo?
Ne, adresu mám.
Děkuji.
Nathanson právě zemřel.
Musím tam zajet.
Dobrý večer.
-Jak je slečně? -Moc dobře ne. Je v ložnici.
Dále.
Marion.
Děkuji, že jste přišel.
Přijel jsem hned, jak jsem se to dozvěděl.
Je mi to moc líto.
Váš otec
byl velmi statečný.
Jak je vám?
Jsem trochu otupělá.
Asi mi to ještě nedochází.
Měl dnes tak dobrý den.
Byl zcela při smyslech.
Po večeři
si chtěl zdřímnout.
Byla jsem chvíli v kuchyni s Rosou,
když jsem přišla,
myslela jsem, že spí.
Pak mi došlo, že nedýchá.
Jsem si jistý, že skonal ve spánku.
Víc jsem se bála, jak k tomu dojde,
než samotně smrti.
Už jste někomu volala?
Nevlastní matce, ale nebyla doma.
Muj přítel šel něco vyřizovat.
Za chvilku by měl přijít.
Už jste se s Carlem setkal, že?
Ano, je učitel, ne?
Profesor matematiky.
Budeme se v květnu brát.
To je báječně, blahopřeji.
Carlovi nabídli místo na Michiganskě univerzitě.
Stěhujeme se tam.
V Michiganu se vám bude líbit.
Bude to pro vás dobrá změna.
Ach bože muj, ne. . .
Miluji tě.
Miluji tě,
nechci odjet s Carlem.
Vy si neuvědomujete. . .
Chci alespoň bydlet blízko tebe.
Jste rozrušená,
vy si neuvědomujete, co říkáte.
Miluji tě.
Sotva se známe.
Vždy jsme mluvili jen o vašem otci.
To bude Carl,
prosím, neopovrhuj mnou.
Dobrý večer.
-Paní je v ložnici? -Ano, je.
Dále.
Miláčku,
je mi to moc líto.
Jsi v pořádku?
Ano, jsem.
Dobrý večer.
Děkuji vám, že jste přišel.
To bylo to nejmenší.
Já jsem právě na odchodu.
Váš otec byl na vás pyšný.
Byla jste pro něj velkou útěchou.
Děkuji.
Vyprovodím vás.
Dobrou noc.
No vážně. Mám jizvy na krku.
Hele, za jaký mužstvo hraješ?
To vypadá na ružový.
Veselě Vánoce.
Tví bratři jsou tamhle vzadu.
Nechceš si zajezdit v tomhle tunelu?
Hele, nemáš kozy, tak vypadni.
Tak co, fakt nemáš zájem?
Nevíš, kolik je hodin?
Dvanáct deset.
Kam máš namířeno?
Jenom se procházím.
Nechceš se pobavit?
Co prosím?
Trochu se pobavit.
Bydlím kousek odtud.
Nechceš ke mně zajít?
K tobě?
Bude tam líp než venku.
Ty tady bydlíš?
Sama?
Spolubydlící není doma.
Nikdo nás nebude rušit.
Tak pojd'.
A jsme tu.
Máš hezký stromeček.
Promiň, ale služka má dnes volno.
Je to
útulný
byt.
Ujde to.
Neměli bychom mluvit o penězích?
Záleží na tom, co budeš chtít.
A co doporučuješ?
Co doporučuju?
To bych radši neříkala nahlas.
Nech to na mně.
Jsem ve tvých rukách.
Jak ti zní stopadesát?
To zní báječně.
Neboj, já čas nesleduju.
Tak jdeme na to?
Omluv mě.
Stalo se něco?
Jen chci vědět, kdy přijdeš.
Já ted' nemužu mluvit.
Možná se to protáhne.
Jak dlouho?
Ještě na někoho čekáme.
-Tak já pujdu spát. -Dobře. Ahoj.
To byla paní doktorová?
Musíš jít?
Jestli musím?
Asi ano.
Určitě?
Obávám se, že ano.
Ale stejně ti zaplatím.
Tak kolik, stopadesát?
Nech to být.
-To nemusíš. -Ale já chci.
Opravdu?
Tak díky.
Děkuji.
Pujdete ke stolu, nebo k baru?
Posadím se ke stolu.
Já vám ho odnesu.
Co si dáte?
Pivo, prosím.
Na basu hrál -Larry McVey.
Na bicí -Kip Fleming. A na kytaru Boby Berman.
Těšíme se opět na shledanou,
loučí se s vámi Nick Nightingale.
Nicku, bylo to prima.
-Nightingale! -Ahoj Bille.
Už jste dohráli?
Dneska to za nic nestálo.
-Co si dáš? -Vodku s tonikem.
-Co tě sem přivádí? -Mám tu pacienta.
Ty tu bydlíš?
Ne, na Central Park West.
Jsi ženatý?
Devět let.
-Máte děti? -Sedmiletou dceru.
Co ty?
Mám rodinu v Seattlu.
To jsi daleko od domova.
Jsem tam, kde je práce.
-To je tvoje kapela? -Jen náhodná sestava.
Hraju s kýmkoliv, kdekoliv.
Dneska mám ještě další kšeft.
A kde?
Ale, až od dvou.
Představ si, že ještě nevím.
Asi to zní směšně, ale pokaždě je to na jiněm místě.
Pokaždě?
Co je to za záhadu?
Já jenom hraju na piáno.
Zřejmě něco nechápu.
Hraju se zavázanýma očima.
Cože?
No ano, hraju na slepo.
Ty si ze mě utahuješ?
Posledně šátek neutáhli,
už jsem toho viděl dost,
ale nikdy
nic takověho
a nikdy takově ženy.
Promiň.
Ano pane, tady Nick.
Vím, kde to je.
Jistě.
Hned tam jedu.
Děkuji. Nashledanou.
Co je to?
Beethovenova opera, ne?
Je to heslo.
Heslo?
Ano, promiň, ale
já už musím jít.
Nikam nepujdeš
dokud se nedozvím, kam jdeš.
To po mně nechtěj.
Vždyť už znám heslo.
Tak mi dej tu adresu,
nikomu nic neřeknu.
l kdybych to udělal
stejně by ses tam takhle nedostal.
Proč ne?
Všichni budou v maskách.
A kde bys ji ted' chtěl sehnat?
Drobně si nechte.
Kdo je to?
Bill Harford.
Omlouvám se, ale něco potřebuji.
Koho hledáte?
Petera Grenninga,
majitele Rainbow Fashions.
Kdo jste?
Doktor Harford.
Vyjste Grenninguv doktor?
Ano.
Tak počkejte.
Vy hledáte Grenninga?
Odstěhoval se do Chicaga.
To jsem nevěděl.
Vy jste tu ted' majitel.
Ano jsem.
Omlouvám se, že vás ruším pane
Milich.
Abyste mi věřil
tady je muj prukaz.
Řeknu Peterovi, že jste ho hledal.
Ne, počkejte
jsem tu, protože
potřebuji kostým.
Dám vám sto dolaru navíc.
Sto dolaru?
Nechci.
Tak co, dvěstě dolaru?
Dvěstě dolaru navíc za kostým?
Člověk musí být opatrný.
Přejete si něco zvláštního?
Chci plášť s kapucí a masku.
Plášť s kapucí a masku?
Něco tu pro vás najdeme.
Jsou jako živě, co?
Je to úžasně.
Černý plášť
nebo hnědý?
Černý.
Nechcete něco veselěho?
Klauna nebo piráta?
Ne jen plášť
s kapucí a masku.
Dejte mi kabát.
-Jste doktor medicíny? -Ano, jsem.
Mám nějaký problěm s vlasama.
Začaly mi rychle vypadávat.
Podívejte, tady vidíte?
To není muj obor.
Nepomužete mi?
Musíte jít k odborníkovi.
Už je dost pozdě,
tak snad bychom. . .
Já takě spěchám do postele.
Černý plášť?
Neslyšel jste něco?
Co je to?
Co tu děláte?
Já to vysvětlím.
Co tu děláte?
Já tě zabiju.
To se vubec nestydíte?
Pánově, opravdu se nestydíte?
Ta mladá dáma nás pozvala.
To je moje dcera!
Já zavolám policii.
Ty děvko, za tohle tě zabiju!
Já tě zabiju.
Podržte mi ji.
Ale ona nás pozvala.
To jste nepoznali, že je vyšinutá!
Ted' už je to věc policie.
Co to děláte pusťte nás ven,
To je vyloučeno.
Jakou barvu jste to chtěl?
Černou.
Ticho!
Nevidíte, že obsluhuji zákazníka?
S tebou si to, děvko,
vyřídím potom.
Vemte si královský plášť.
Takže dělá to $74,50.
Slíbil jsem vám padesátku navíc, že?
Dám vám stovku, když na mě počkáte.
Nechte běžet taxametr,
já to zaplatím.
Jak dlouho tam budete?
Možná hodinu, možná deset minut.
-Nechám si tu svoje věci. -Dobře.
Dobrý večer, pane.
Přejete si?
Mám říct heslo?
Fidelio.
Děkuji, mužete vstoupit.
Dobrý večer.
Heslo?
Fidelio.
Myslím,
že vy sem nepatříte.
S někým jste si mě spletla.
Musíte ihned odejít.
Kdo jste?
Na tom nezáleží.
Jste tu ve velkěm nebezpečí.
Musíte odejít, dokud je čas.
Omluvte nás na okamžik.
Bavíte se dobře?
Je to zajímavá podívaná.
Nepujdeme někam do soukromí?
To je dobrý nápad.
Všude jsem vás hledala.
Pujčte mi ho,
zas ho vrátím.
Vy stále nic nechápete.
Už se nedají dlouho klamat.
Musíte odejít, než bude pozdě.
Proč mi to říkáte?
Na tom nesejde.
Kdo jste?
Musíte ihned odejít.
Pujdete se mnou?
To je vyloučeně.
Proč?
Ohrozilo by to naše životy.
Ukážete mi tvář?
Ne! Jděte!
Na vás čeká to taxi?
Řidič s vámi chce nutně mluvit.
Přistupte blíž.
Mužete mi říct heslo?
Fidelio.
To je heslo
pro vpuštění.
Jakě je heslo pro pobyt v domě?
Pro pobyt?
Omlouvám se,
já jsem ho
zapomněl.
Je jedno, jestli jste ho zapomněl
nebo ho nikdy neznal.
Odložte masku.
A ted'
se svlěkněte.
Pánově prosím. . .
Svlěkněte se
nebo to uděláme za vás.
Dost!
Nechte ho jít.
Vezměte si mě
místo něj.
Jsi připravena ho vykoupit?
Ano.
Víš, co tím na sebe bereš?
Ano.
Výborně.
Jste volný.
Ale varuji vás.
Stačí slovo o tom,
co jste tu viděl
a potrestáme vás
i vaši rodinu.
Rozumíte?
Co se stane s tou ženou?
Její osud nemuže nikdo změnit.
Zazněl slib,
není cesty zpátky.
Jděte!
Alice? To nic není
Co je? Něco se ti zdálo?
Měla jsem strašný sen.
Kolik je?
Něco po čtvrtě.
Kde jsi byl?
Celě se to protáhlo.
Pojd', lehni si ke mně.
Co se ti zdálo?
Byl to strašně divný sen.
Jsem z něj zmatená.
Tak vyprávěj.
Byli jsme v opuštěněm městě
a neměli jsme oblečení.
Byli jsme nazí,
byla jsem vyděšená
a moc jsem se styděla.
Oh, Bože.
Myslela jsem, že je to tvoje vina.
Ty jsi šel hledat naše šaty.
Najednou se všechno změnilo.
Cítila jsem se báječně.
Ležela jsem v krásně zahradě
nahá na slunci.
Z lesa vyšel muž.
Byl to ten muž z hotelu.
Ten dustojník.
Upřeně se na mě díval
a začal se mi smát.
To není všechno,
že ne?
Povídej dál.
Je to strašně.
Je to jen sen.
On mě líbal
a pak jsme se milovali.
Objevila se tam spousta lidí,
všichni souložili.
A já pak
souložila s jinými muži.
Nevím, kolik jich bylo.
Ale věděla jsem, že mě vidíš,
jak s nimi souložím.
A chtěla jsem tě zesměšnit.
Vysmát se ti.
A tak jsem se rozesmála.
V tom jsi mě probudil.
Sakra.
Dám si kávu.
Ještě něco?
Ne, děkuju.
Nevíte, kdy budou v Sonata Cafe?
Většinou chodí kolem třetí.
Vy asi náhodou neznáte
jejich pianistu Nicka?
Nicka Nightingala?
Toho znám.
Musím s ním nalěhavě mluvit.
Nevíte, kde bydlí?
Neměla bych rozdávat jeho adresu.
Já jsem doktor a jeho přítel.
A nepočká to do večera?
Budu k vám upřímný,
mám pro něj výsledky testu.
Promiňte.
Co si přejete?
Mluvit s panem Nightingalem.
Ale ten už se odhlásil.
-Nechal tu adresu? -To ne.
Kdy se odhlásil?
V pět ráno.
5:00?
Trochu brzy na odhlášení, ne?
Možná ano.
Nevšiml jste si něčeho
neobvyklěho?
Neobvyklěho?
Vy jste od policie?
Ne, jsem jeho přítel.
Jsem lěkař.
Tedy Bille?
Je zvláštní, že se na to ptáš,
na jeho odchodu bylo něco divněho.
Co to bylo?
Přišel ráno
se dvěma muži.
Velkými, dobře oblečenými muži.
Ale nechtěl bych je někde potkat
víš, jak to myslím.
Nick měl na tváři podlitiny.
A vypadal dost vyděšeně.
Vyděšeně?
Při odchodu mi chtěl dát obálku
ale oni mu ji vzali.
Řekli,
že si budou vyzvedávat jeho poštu.
A pak s ním odjeli.
Víte, kam jeli?
To netuším.
Stejně vám děkuji za pomoc.
Rádo se stalo.
Oh, náš doktor!
-Měl jste úspěch? -Ano, děkuji.
Oblek, plášť, boty.
Chybí tu maska.
Není tam?
Možná jste ji někde nechal?
Ne, asi jsem ji ztratil. Připište to na účet.
Tady to máme.
1 50 za vypujčení, 200 za námahu
a 25 za masku.
375 dolaru.
Ano, drahoušku?
Pozdrav pana doktora.
Děkuji, brzy se zase ozvu.
Nashledanou, pánově.
Tady je váš účet.
Děkuji vám za ochotu.
Ale včera v noci
jste chtěl volat policii.
Našli jsme jině řešení.
Kdyby si pan doktor zas něco přál, cokoliv. . .
Dále.
Tuňákový salát a káva.
Co mám na odpoledne?
Paní Akerlyovou v pul třetí a paní Kominskou v pul čtvrtě.
Něco mi do toho přišlo.
Objednejte je na jindy.
A ať mi za pul hodiny přistaví auto.
Přestaňte slídit
a považujte tato slova za druhě varování.
Ahoj. Volal mi někdo?
Doktor Sanders a paní Shapiro.
Ahoj tati.
Tati, mám to všechno správně.
Máš? Úplně všecičko?
To je dobře.
Máš hlad?
Jíme v sedm.
Nešlo by to dřív, musím ještě do ordinace.
Ty jdeš ještě pryč?
Dostanu k Vánocum štěně?
Uvidíme.
Mohlo by mě hlídat.
Uvidíme.
Joe má dva dolary padesát a Mike jeden dolar
a sedmdesát pět centu.
O kolik má Joe víc než Mike?
$0.75?
Je to odčítání nebo sčítání?
O kolik víc je odčítání.
Ano, správně.
Objevila se tam spousta lidí,
všichni souložili.
Souložila jsem s jinými muži.
Nevím, kolik jich bylo.
Drobně si nechte.
Domino?
Ta tu není.
Vrátí se brzy?
Ne.
Něco pro ni mám.
Tak počkejte.
Co jí mám říct?
Že je to od
Billa.
Ten doktor co tu byl včera?
Nejspíš ano.
Domino tě chválila.
Pojd' na chvíli dál.
Dobře.
Já jsem Sally.
Ahoj Sally.
Víš, kdy se Domino vrátí?
To nevím.
Určitě?
Možná se nevrátí vubec.
Jak to?
Já. . .
Ty co?
Něco bych ti měla říct.
Ale já nevím jak.
Tak o co jde?
Já nevím.
Pojd' se posadit.
Já nevím, jak to mám říct.
Ty jsi s ní včera byl
tak bys měl vědět,
že je HlV pozitivní.
HlV pozitivní?
To je mi moc líto.
Je to hruza.
Mužu ti něco nabídnout?
Asi bych
měl jít.
-Taxi! -Už končím.
Dám si kapučíno.
Přinesu vám ho.
Královna krásy se předávkovala v hotelu.
Jsem doktor Harford.
Leží tu moje pacientka Amanda Curranová.
Na kterěm je pokoji?
Okamžik, jak se jmenuje?
Curranová, Amanda Curranová.
Slečna Amanda Curranová?
Ta dnes odpoledne zemřela.
Dnes odpoledne?
V 1 5,45
je mi to líto.
To by ohrozilo naše životy.
Ano, tady doktor Harford.
Dnes večer?
Dobře.
Budu tam za dvacet minut.
Děkuji ti, že jsi přišel. Promiň, že tě obtěžuji.
Nic se neděje.
Napiješ se?
Co si dáš?
Trochu skotskě.
Čistou?
Prosím.
Byl to úžasný večírek.
To mě těší.
Tak na zdraví.
Hrál jsi?
Jen trěnuji.
Skvělá skotská.
-Pošlu ti bednu. -Raději ne.
Ale proč ne?
Chceš si zahrát?
Ne, děkuji. Dobře, jak chceš.
Poslyš,
zavolal jsem tě, protože
s tebou musím mluvit.
Je to poněkud trapně,
ale budu zcela otevřený.
Jaký máš problěm?
Nejde o mě zdraví,
vlastně
se to týká tebe.
Já vím co se stalo včera v noci.
A vím, co se od tě doby dělo.
Ty se v několika
věcech mýlíš.
O čem to sakra mluvíš?
Prosím tě, Bille.
Byl jsem tam.
V tom domě.
Všechno jsem viděl.
Na co sis to hrál?
Nedokázal jsem si představit
jak ses o tom doslechl
a jak ses tam dostal.
Pak jsem si vzpoměl, že jsi mluvil s tím pitomým pianistou.
Zbytek už jsem si domyslel.
Nebyla to Nickova vina,
ale moje.
Kdyby se ti o tom nezmínil, tohle by se nestalo.
Já jim ho doporučil
a on ze mě udělal vola.
A co ti na to mám říct?
Netušil jsem,
že jsi do toho
zapletený.
Já vím, že ne.
A takě vím,
že jsi mluvil
s recepčním v Nickově hotelu.
Dal jsem tě sledovat.
Cože?
Dobře, dlužím ti omluvu.
Bylo to pro tvoje dobro.
Ten recepční ti asi neřekl,
že Nick odletěl do Seattlu.
Ted' už je nejspíš doma
a klátí paní Nickovou.
Ale řekl mi o tě podlitině.
To z toho vyvázl lacino.
Pořád nechápeš, do jakěho malěru ses dostal.
To nebyli žádní obyčejní lidě.
Kdybys znal jejich jměna,
tak nespíš.
Prozradilo mě to druhě heslo?
Ale ne to, žes ho neznal
ale to, že žádně neexistuje.
Takě ti přitížilo,
žes přijel taxikem.
A v kabátě našli účet z pujčovny
s tvým jměnem.
Byla tam jedna žena, která
se mě snažila varovat.
Já vím.
Víš, kdo to byl?
Ano, byla to šlapka.
Promiň, ale
byla.
Šlapka.
Co když to všechno,
ty výhružky a varování,
její zásah na poslední chvíli
bylo zinscenovaně?
Že to byl takový švindl.
Švindl?
Proč by to dělali?
Aby tě
vyděsili k smrti
abys o všem mlčel.
Viděls tohle?
Královna krásy se předávkovala v hotelu.
Ano, viděl.
Viděl jsem její tělo v márnici.
Byla to ta žena z večírku?
Ano, byla.
Ta žena, co leží v márnici
byla to ta žena z večírku?
Možná mi tu něco nedochází.
Mluvil jsi o švindlu.
Ale od kdy švindly končí
smrtí?
Dobře, tak na rovinu.
Je toho na tebe moc.
Vysvětlím ti to.
To co tě tak vzrušuje
nemá nic společněho s její smrtí.
Když jsi odešel, k ničemu nedošlo.
Vyhulila si mozek a tečka.
Domu ji odvezli v pořádku.
Byla to feťačka a předávkovala se.
Není na tom nic podezřelěho.
U ní to byla jen otázka času.
Sám jsi jí to říkal
tenkrát u mě v koupelně.
Nikdo nikoho nezabil.
Umřela, to se stává každou chvíli.
A život jde dál,
dokud neskončí.
Ale to ty přece víš.
Všechno ti řeknu.
Helena se brzy vzbudí.
Čeká, že pujdeme na vánoční nákupy.
Ten je krásný.
Opravdu, takový staromódní.
-Je moc veliký. -Stejně si ho přeju.
Počkáme a uvidíme.
Co myslíš, že bychom měli dělat?
Co já myslím?
Já nevím.
Možná
bychom měli být vděční,
že jsme dokázali přežít všechna
ta dobrodružství,
ať už skutečná,
nebo vysněná.
Víš to jistě?
Vím to jistě?
Vím jen,
že realita jedně noci,
nemluvě o celěm životě
nezobrazuje nikdy celou pravdu.
A žádný sen není
jenom snem.
Hlavně, že jsme
se probudili
a doufejme,
že na dlouhou dobu.
Navěky.
Navěky?
Tohle slovo
mě děsí.
Ale já tě miluji. . .
Ted' musíme dělat
něco moc duležitěho.
A to je co?
Šoustat.
Czech Subtitles Adapted by Úprava: GELULA & CO., lNC.