Var försiktiga, pojkar. Liket andas fortfarande.
Jag vill helst vara hel när jag kommer dit.
-Hej, professorn. -Hej, Frida.
Diego Rivera är tillbaka i aulan... med en naken kvinna.
Varför är den horan fortfarande här?
Tala om det för mig. Tala om det för mig, ''min älskling''.
Tänker du knulla henne efter lunch, eller har du redan gjort det?
-Börja inte nu igen, Lupe. -Tror du att jag är en idiot?
-Jag kan inte jobba så här. -Jo. Du har din mat och din slampa.
-Det är allt du behöver för att måla. -Försvinn!
Kom inte hem och predika om konstnären, folket och revolutionen!
Du tänker bara på dig själv, din skit!
Det var den lunchen.
Men jag kunde kanske äta dig?
Jag har ätit kvinnokött förut.
lnlindat i tortilla.
Det smakar som ett mört, ungt...svin.
Akta dig, Diego, Lupe kommer tillbaka!
Jäkla busar! Kom an, era små anarkister!
Sätt eld på en till av era smällare om ni vågar!
Jag ser bara till att du inte är otrogen, tjockis,
''Tjockis?'' Tycker du att jag är tjock?
Frida, vi har hittat ett så vackert tyg till min brudklänning i dag.
-Fantastiskt. -Det kostade massor.
-Mamma? -Ja?
-Är de här mogna? -Det borde de vara. De här är fina.
De här behöver en dag eller mer till.
-Du blir kanske också gift en dag. -Det får vi hoppas.
Lunchen är strax färdig. Hämta konstnären.
Jag älskar det här. Det är underbart.
Jag tycker också om det.
De är upptagna med bröllopet. Christina är så spänd på klänningen.
Man ska vara spänd när man gifter sig.
Ja...om det är det man vill.
Vad vill du då?
Det vet jag inte. Jag tror bara inte att alla behöver gifta sig.
Man måste ha en bra anledning. Precis som med allt annat.
-Vad är viktigast i ett äktenskap? -Ett kort minne.
-Varför gifte du dig, pappa? -Det minns jag inte.
Så att jag kunde få dig.
-Koncentrera er. -Vänta, var är Frida?
Adriana, säg till din syster att skynda sig.
Jag har alltid önskat mig en son.
Matilde - allihop, titta på kameran och...
Vi missar bussen.
Vad kostar calacan?
Kom nu, Frida.
Bussen!
-Vi tar nästa. -Nej, nej, kom!
Akta!
Jag tycker bara inte att han är helt opolitisk.
Du läste det efter att du läst Marx. Du läser i fel ordning.
Skitsnack. Varför skulle ordningen ha nån betydelse?
För att om man har läst Marx verkar Hegel så klart politisk.
ldén om att historien är dialektisk förebådar Marx, men...
Är det guld? Äkta guld?
Till taket i operahuset.
Flytta dig!
Flytta dig, din idiot!
Ryggraden, nyckelbenet och två revben är brutna.
Höften är bruten på tre ställen.
Metallstången gick in genom kroppen och ut genom slidan.
Höger ben är brutet på 1 1 ställen och foten är krossad.
-Kommer hon att kunna gå igen? -Först måste hon överleva.
-Lever Alex? -Frida!
-Klarade han sig? -Han fick bara lättare skador.
Han var här i går medan du sov.
Och mamma?
Det var för mycket för dem, Friducha. De är där hemma.
-Hur länge har jag varit här? -Tre veckor.
Vi är nästan framme.
Försiktigt.
-Vi har inga pengar. -Jag säljer lite av min utrustning.
-För en meningslös operation? -Den här gången lyckas det kanske.
-Hur ska du då tjäna pengar? -Jag målar porträtt igen.
Erkänn det, Guillermo. Hon kommer aldrig att gå igen.
Gå bara in, Alex, hon väntar på dig.
Hej, fuling.
De är vackra.
-Hur mår du? -Som om jag hade blivit påkörd.
Kom, dumbom, och sätt dig hos mig.
-Det är min enda fördelaktiga vinkel. -Nej, det är det inte.
Jag gillar dig så här. Då är det lättare att hänga med dig.
Spengler, för att du gillar honom.
Schopenhauer, för att det är bra för dig.
Åh, Alex.
Du vet att jag älskar dig.
Jag har saknat dig så mycket.
Jag sa till läkaren att ledstången hade tagit min oskuld.
Han trodde dig säkert.
När jag får av gipset-
-ska jag visa dig några saker som jag fortfarande minns.
Vad är det?
Min farbror och faster åker till Europa, och...de har bjudit med mig.
Så underbart. När reser ni?
Snart.
Nästa vecka.
-Hur länge är ni borta? -De är borta i två månader.
Efteråt stannar jag kanske kvar på Sorbonne.
Jag stannar kvar där.
-Har jag sagt att jag kommer att gå? -Ja.
-Tror du på det? -Det är klart.
Det är bäst att du gör det... för du kommer inte att se det.
-Lyssna, Friducha... -Gå innan fjärilen är färdig.
Hur mår du?
Hur jag mår?
Jag minns inte hur det var innan jag hade den här smärtan.
-Är det inte hemskt? -Dr Farill kommer på måndag.
Han har en ryggspecialist med sig, dr Cervantes.
Jag känner mig som en rik flicka med en ny friare varje vecka.
Men alla mina friare är läkare.
Och jag är inte rik, pappa.
Varför frågar du mig aldrig om mina planer mer?
Du brukade alltid säga: ''Berätta om dina planer, Frida.''
Vad har du för planer, Frida?
Just nu är jag en börda.
Men jag hoppas bli en självförsörjande krympling en dag.
Sen vet jag inte...
Du är ingen börda, min älskling.
Titta här.
Vi har nåt till dig. - Matilde!
Det fanns ju inte mer plats på gipset, så...
-Du liknar en filmstjärna. -Får jag se.
-Det är för dyrt. -Jag har en överraskning till er.
Försiktigt.
Oroa er inte. Det är ingen fara.
-Jag behöver ockra. Är den klar? -Nästan.
-Nej, nu. Jag behöver den nu. -Okej.
Senor Rivera!
-Diego! -Vem är du? Vad vill du?
Jag har nåt viktigt att prata med dig om.
-Jag jobbar. -Då väntar jag.
Jag har inte tid att prata med skolflickor.
Jag är ingen skolflicka, tjockis,
Okej, kom upp här då.
Nej, du får komma ner.
Nå?
Jag kom inte för skoj skull eller för att flirta.
Jag har målat några tavlor, jag vill att du bedömer dem, helt ärligt.
-Det är du från aulan. -Det har inget att göra med nu.
-Jag vill bara ha din åsikt. -Vad ska du med den till?
Riktiga målare målar för att de inte kan leva utan att måla.
Jag måste försörja mig. Det handlar inte om fåfänga.
Om jag inte är bra nog måste jag hjälpa mina föräldrar på annat vis.
Ställ den bästa här.
Gå hem och måla en till. Om den här är bra kommer jag och tittar på den.
Orozco är en sann konstnär.
Siquieros kunde ha varit stor om han såg sig omkring lite.
Kamrat Rivera.
Vilken glad överraskning.
Om jag nu sa att stafflimåleriet är dött-
-att det hamnar på soptippen med andra elitära borgliga tidsfördriv...
Då hade jag sagt: ''Skippa propagandan.''
Det är mycket bra.
-Du har verkligen talang. -Jag vill inte ha komplimanger.
-Jag vill ha seriös kritik. -Jag är uppriktig.
Det är mycket originella målningar. lnga av de vanliga tricken.
-Det är ju inte specifikt. -En komplimang kan också vara sann.
En del människor säger att man inte ska lita på dig.
De säger att om en flicka ber om din åsikt och om hon inte är ful-
-så är du översvallande.
Var nu helt ärlig. Tycker du att jag ska fortsätta måla?
Ja.
Du kommer att gilla Tina. Hon är en lysande fotograf.
-Känner du till Alvarez Bravo? -Bara hans arbete. Det är bra.
Han vill säkert fotografera dig.
-Utan kläder. -Det är klart.
De radikala är farliga, men deras fester är de bästa.
-Äntligen! Odjuret! -Tina...
-Frida Kahlo. En underbar målare. -Det vill hon bli.
Var inte så blygsam. lngen tycker om sina egna verk, förutom Diego.
Han tvivlar inte. - Leta rätt på Siquieros. Han har baktalat dig.
Följ med mig.
Det här är Frida Kahlo.
Hon kom hit med Diego. Ännu en vacker flicka.
Hon är duktig, va?
Julio Mella, kubanen. Tina tog det sista fotot av honom.
Hon var med honom när de sköt honom.
-De är som vax i hans händer. -Det måste vara hans kropp.
Nej, det är sättet han ser på en-
-och ser skönheten i alla ens skavanker. Det är oemotståndligt.
Man skulle inte tro det, men han har haft hälften av kvinnorna här.
-Förlåt mig. Kom du hit med honom? -Vi är bara vänner.
-Frida Kahlo. Jag är målare. -Målare. Det är klart.
Lupe Marin. Jag är hans fru. Jag var hans fru.
Lycka till.
Svärta ner honom bara, Diego.
Men under tiden vi har pratat om socialismen på våra fester i åratal-
-har Stalin fått det att fungera. Han har uppnått det.
Uppnått vad? Det enda han har gjort är att kasta ut tänkarna.
-Han kastade bara ut dig. -Nej, inte bara mig.
Nej, även Trotskij, som leker martyr, även om landet vände honom ryggen.
Han fick springa för livet. Stalin ville skjuta honom.
Det är hans socialism: Döda alla som inte håller med dig.
-Nån måste dö i en revolution. -Jag föredrar evolution.
Utbilda de fattiga, mobilisera arbetarna, låt det sakta växa.
Du vill döda de fattiga för att rädda dem.
Säger en kommunist som lever gott på att måla för rika beskyddare.
-De rika har god smak. -De rika har inte god smak.
De betalar bara för det.
Du anlitas inte för att du är bra, du tar bara bort deras skuldkänslor.
De utnyttjar dig, Diego, men du är för fåfäng för att inse det.
Basta, Den som tar den största klunken får dansa med mig.
Bravo.
Jag vill hellre ha en klok fiende än en dum vän.
Får jag lov?
Ett enat folk kan aldrig besegras!
-Och fler kvinnor. -Det ska jag ordna till nästa gång.
Fröken Kahlo? Du får kanske hjälpa mig att hålla mig upprest.
Ettore är en bra kille, men han måste vara mer försiktig.
Vad är det här? Din ateljé?
Som partiledare kan man se till att drickandet äger rum nära ens hem.
Och nu när du officiellt är partikamrat får du gärna se det.
Hör nu här. Om du tror att jag tänker gå i säng med dig misstar du dig.
Jag? Jag målade och jagade kvinnor i fred när du dök upp.
Sex är som att pissa. Folk tar det för allvarligt.
l Ryssland knullar folk som kaniner.
-Det här är inte Ryssland. -Nej, tack och lov.
Jag har ett förslag.
Vi går inte i säng med varandra.
Låt oss svära högtidligt, här och nu, att vi bara ska vara vänner.
Bra.
Kamrater, kolleger och vänner för alltid.
Är det du som har ordnat det?
Det kostade massor.
Jag har ett ärr.
Får jag se.
Du är perfekt.
Perfekt.
Jag har alltid önskat mig en man med meloner som är större än mina.
Vet du vad jag gillar? Tjejer med stake!
De är bra. Jag älskar dem.
Du kunde säkert måla bättre när du var tolv.
Struntprat. Jag skulle aldrig kunna måla så där.
Det skulle jag inte. Jag menar det.
Jag målar det jag ser.
Världen där ute.
Men du...
Du målar härifrån. Det är underbart.
Jag förstår varför du är så omtyckt av kvinnor.
Vi måste gifta oss.
Vad?
Förstår du...
Jag tror att vi är skapta för varandra.
-Så vi borde gifta oss. -Du tror ju inte på äktenskapet.
Visst gör jag det. Jag har ju två fruar.
Precis. Du kan inte älska bara en kvinna.
Älska, jo.
Vara trogen, nej.
Det är omöjligt för mig att vara trogen. Det säger min läkare också.
Vilken bekväm diagnos.
Är trohet så viktigt för dig?
Lojalitet är viktigt för mig.
-Kan du vara lojal? -Mot dig?
-Alltid. -Bra, för jag älskar dig, tjockis,
Friducha.
Då svarar jag ja.
Vilken vacker brud du är.
-Rör mig inte. -Tror du jag tänker slå dig?
Han är skild två gånger, och Gud vet hur många barn han har.
-Och han är ateist, Guillermo. -Förlåt att jag påminner dig om det.
Men jag är tysk jude, och du gifte dig med mig.
Ja. Han är kommunist också.
Och så givmild att han betalar vårt inteckningslån.
Det är som ett giftermål mellan en elefant och en duva.
Din tå.
Det är länge sen.
-Jag vill inte prata med dig. -Gå ut i bilen.
Snälla.
-Christina! -Gå!
-Jag ger dem sex månader. -Sex? Jag ger dem två.
Jag tror inte på äktenskapet. Det gör jag verkligen inte.
l värsta fall är det en fientlig politisk handling.
Ett sätt för småsinta män att hålla kvinnorna i hemmet, ur vägen-
-inlindade i traditioner och i konservativt, religiöst trams.
l bästa fall är det en villfarelse. Två som verkligen älskar varandra-
-och som inte vet hur djupt olyckliga de kommer att göra varandra.
Men när två människor vet det-
-och de beslutar sig med öppna ögon att gifta sig ändå-
-då tycker jag varken att det är konservativt eller en villfarelse.
Då tycker jag att det är radikalt och modigt och mycket romantiskt.
Skål för Diego och Frida.
Du är galen. Vet du det? Du är galen.
Din jäkel.
Du lämnade de här benen.
Du lämnade de här, Diego.
Lämnar du dessa skönheter för de där tändstickorna? Träbenen? Titta!
Leve revolutionen,
Min mor missbedömde dig. Du är ingen elefant.
Elefanter är starka och modiga och försvarar sin maka.
-Du är en padda. Du liknar en också. -Och du liknar en hund.
Duva, duva. Sa jag hund? Jag menade duva.
Du är min lilla paloma,
-Vad kommer folk att säga om oss? -Att vi passar perfekt tillsammans.
-Tack. -För vad?
För att du gör en fet, gammal kommunist lycklig.
Sätt dig. Ät.
Älskling!
Gott, va?
-Vilken underbar mole! -Det är Lupes specialrecept.
-Det har du verkligen lärt dig. -Jag kan inte laga mat.
-Hon kom ner med det. -Kom hon ner med det?
Hon bor en våning upp med barnen tills hon hittar nåt annat.
Jag är inte bara på genomresa. Jag stannar!
-Var det det du ville säga? -Jag stannar.
Så håll dig borta från mitt kök.
-Tyckte du om min mole? -Den går an.
Han kan inte leva utan den. Så det är bäst du lär dig göra den.
Jag var rasande. Han kom inte hem på tre dar!
Ge mig koriandern.
Då tog jag två av hans aztekfigurer, dem som han älskar.
Sen krossade jag dem och hällde ner dem i oxbuljongen-
-och sa att det var azteksoppa.
-Medea! Åt han det? -Ja.
-Tyckte han om det? -Han älskade det.
Tills han fick veta det. Då blev han sjuk. Och rasande.
Det kändes inte bättre för mig och han slutade inte vara otrogen.
Men vad fan då!
Ruth, ut med dig.
Kom nu. Kom hit,
Marie! Kom nu.
Dags att sova lite.
Jag var mycket full häromkvällen.
Jag vet. Det gör inget.
Hör på, flicka lilla, Diego har aldrig tillhört nån.
Han är sin egen och det är därför han är så åtråvärd.
Han är världens bästa vän och världens sämsta man.
Diego blir aldrig nåns man.
Vi får se.
Det är slut när han får ett uppdrag nånstans och inte skickar efter dig.
-Senora Rivera? -Ja?
Vad tycker du?
-Hennes tuttar saknar...tyngd. -Äh, sluta.
Ät din pozole medan den är varm.
Olikt dig att vara sen till lunchen.
Jag fick förklara för ministern varför mexikanska folkets historia-
-är ett passande motiv i Nationalpalatset.
lgen?
Antingen är det mina åsikter eller också förseningen de klagar på.
Det är en ren fars.
Ditt kräk!
-Den där modellen, va? -Ja.
Det var bara ett ligg. Jag har lagt mer känsla i ett handslag.
Det känns redan bättre.
-Var hon åtminstone bra? -lnte särskilt.
Synd. Hennes rumpa var annars fin.
Tvätta dig ordentligt när du kommer hem. Vi ska ut i kväll.
Mer tequila!
Rivera!
Ja, du.
Vet du vad jag tycker om dig och dina jäkla väggmålningar?
Stick härifrån.
Den här baren är för arbetare, inte för regeringens luder.
Det var en av Siquieros killar. Vad har han uträttat?
lnget! Jag har klätt regeringens väggar med socialism!
Fascisterna kallar mig farlig, och så skulle jag ha förrått partiet?
-Vi har snart ingen att dricka med. -Det är inte roligt.
Jag skämtar inte. Tina säger att de sparkar ut dig ur partiet.
Jag går själv.
Du går ur och fortsätter arbeta. Allt annat är likgiltigt för dig.
Man har erbjudit mig en utställning i New York. På Modern Museum.
Det är en fantastisk möjlighet. Det kan ge mig uppdrag.
Jag trodde du skulle bli förtjust.
Struntar de i att du är kommunist?
Det är de tvungna till. Alla stora målare är kommunister.
Det är underbart, Diego. När ska du åka?
När du bestämmer dig för att åka med.
Mitt lilla odjur, Vi tar Gringoland med storm!
Kära Christina, lnvasionen av Gringoland har börjat,
Vi överrumplar dem,
New York har tänt Diego,
Vad tycker ni om New York, mr Rivera?
Enastående,
Varför skulle amerikanska konstnärer åka till Europa?
Allt finns ju här, Kraften, styrkan,,,
,,,energin, sorgen, äran,,,
,,,och ungdomligheten här på våra kontinenter,
Jag ser också det storslagna,
Men den amerikanska komforten är en myt,
Medan de rika dricker cocktails är det tusentals som svälter,
Diego arbetar nästan konstant, så jag måste underhålla mig själv,
Nytt rekord! Över 50 000 människor har ställt sig i kö-
-utanför New Yorks nya Museum of Modern Art-
-för att se den store mexikanske konstnären Diego Riveras målningar,
Han är den mest omtalade mannen på den här sidan av Rio Grande,
Senor Diego Rivera!
Gringorna är vänliga, men det viktigaste i Gringoland-
-är att ha ambitioner, att bli nån,
Bara den som är nåt intresserar dem,
Jag avskyr det, Att vara nåt stort intresserar mig inte,
Diego älskar det, Han är som en stor skål fylld med godis åt alla,
Allt i det här landet inspirerar honom,
Två ägg, en kanelbulle, två kaffe. Nåt annat?
-Nej, det är bra. -Tack.
Jag trodde aldrig att jag skulle höra mig själv säga det här.
Men du var bättre än din man.
Du blev väl inte upprörd, va?
Det sa han att du inte skulle bli.
Jaså, det gjorde han?
Du var inte den första, och du blir inte den sista.
Varför finner du dig i det?
Diego är som han är, och det är så jag älskar honom.
Jag kan inte älska honom för nåt han inte är.
Dessutom, kära Gracie...
...så klarar jag mig fint.
-Grattis. -Tack.
-Det är en stor vägg. -Det är det alltid.
RlVERA SKA MÅLA ROCKEFELLER-LOBBY
Mina herrar, jag måste fortsätta jobba.
-Är ni också konstnär, mrs Rivera? -Nej, det är bara tidsfördriv.
Hon är mycket bättre än jag. Vänta så får ni se.
Vad sa läkaren?
Han kan kanske lindra smärtan, men kotorna måste sättas på plats.
Det vanliga snacket. Du kan det utantill.
Jag är gravid.
-Klarar din kropp det? -Ja, när den klarar dig.
-Nej, Frida. -Han är inte särskilt optimistisk.
Det här är inte...
-Jag vill inte att du ska lida. -Jag är van vid smärta.
Det här är inte...
Jag är inget bra exempel...
Det är inte en bra tidpunkt.
Jag har Rockefeller, Detroit, Chicago.
Allt resande. Det är för mycket.
Vill du gärna ha barnet?
-Ja, det vill jag. -Då så.
Då försöker vi.
Lyssna...
Han reciterar ''Det Kommunistiska Manifestet''.
-Hon har förlorat mycket blod. -Jag vill se henne!
Hon behöver sova.
-Frida! -Ni borde ligga i er säng.
-Barnet kom ut i småbitar. -Nu går vi till sängen.
-Det var vanskapt. -Vi kan försöka igen.
Det är min son. Jag vill se honom!
Vad har ni gjort med honom? Jag vill se min son!
-Mr Rivera... -Vad har ni gjort med honom?
Jag tar hand om det här.
-Snälla Diego. -Jag lovar.
-Vad fan är det här? -Frukost.
Tänker du ta död på mig? Jag behöver bränsle för att arbeta!
Om du blir tjockare är det du som blir inlagd nästa gång.
Jag tror inte på Gud, men jag tackar honom för att han räddade dig.
Jaså? Jag sa till honom att jag kräver en del förklaringar.
Hädanefter ber jag Abbie Rockefeller hämta min frukost.
Frida?
Frida. Du är här.
Jag lämnade honom.
Var det hans avskedspresent?
Jag skulle ha varit hos dig.
Du är här nu.
Hon får ett anfall om jag låter hennes förbaskade växter dö.
Vi bråkade så mycket. lbland...
lbland ångrade jag att jag hade gift mig med henne.
Jag tyckte att jag hatade henne.
Man skadar varandra om man börjar tänka så.
Men sen blir hon sjuk, och jag sköter hennes trädgård.
...vila i frid.
l Faderns, Sonens och den helige Andes namn. Amen.
Fader vår, som är i himmelen.
Helgat varde ditt namn. Tillkomme ditt rike.
Ske din vilja, så som i himmelen, så ock på jorden...
RlVERA MÅLAR KOMMUNlSTlSKA SCENER OCH JOHN D. BETALAR
Ni har sett mitt arbete. Ni kände till mina åsikter.
Ni såg mina skisser. Vad väntade ni er? Dansande flickor?
Nej, men jag väntade mig inte ett porträtt av Lenin.
Ärligt talat. l de ursprungliga skisserna var det en anonym arbetare.
Han förvandlade sig själv till Lenin.
Nej, ni förvandlade honom till Lenin för att pressen var efter oss.
Tror ni att min familj låter sig påverkas av tidningsmurvlar?
Vi hade försvarat er.
Jag kommer att försvara er mot alla angrepp, för ert arbete är spännande.
Men ett porträtt av Lenin skulle förnärma många. Speciellt min far.
Ni försätter mig i en svår situation. Så jag ber er ändra den detaljen.
Det är mot mina principer.
Ni har anpassat era principer för att kunna vara med på våra fester-
-och äta vid vårt bord. Så jag hoppas ni tänker över saken.
Vilken folksamling.
Hälften anser att du är djävulen, hälften att du är en hjälte.
-Tala om för mig vad du tycker. -Umgås du med hundar får du loppor.
-Jag menar det. Det skrämmer mig. -Varför?
För jag vet inte om han har rätt. Det är kanske dumt att riskera allt.
Du kan inte förlora, Diego. Strunta i din konstnärliga integritet.
Du har gjort bättre saker än den här. Hur som helst har du eldat upp folk.
Du har fått dem att brinna för sina ideal. Vem kan åstadkomma det?
Han kan riva ner det i morgon. Du har ändå vunnit.
Kanske.
Han törs inte.
Senor Rivera. Jag ber er för sista gången att ompröva ert beslut.
Jag kompromissar inte.
l så fall får ni ert arvode.
-Men ert arbete är avslutat här. -Det är min målning!
-På min vägg. -Det är folkets vägg, ditt svin!
-Diego, vi åker hem. -Vi måste bekämpa de jäklarna.
Målningen finns här uppe. Jag gör det igen, för hans pengar.
Vi kan inte ens åka till Chicago.
Vi ska inte till Chicago. De har inställt uppdraget.
-Det är dags att åka hem. -Med svansen mellan benen?
Vi hör inte hemma här. Jag är trött på människorna och på den du blivit!
Titta på det! Är det det du vill tillbaka till?
Ja, det är det jag vill tillbaka till!
-Jag arbetar. -Det ser jag. Här är din lunch.
Läkaren säger att du ska äta mer.
Ditt kräk!
Diego.
Sluta nu.
Diego!
Diego, sluta!
Xolotl, mörkrets furste.
Du är den bästa konstkritikern.
Bara du kan se att det här landet har gjort mig till en skit.
Diego...
Du behöver hjälp.
Frida, varför har du och Diego var sitt hus?
För att vi är två olika människor, men vår kärlek förenar oss.
-Det är därför vi har bron. -Är bron er kärlek?
Det är ett bra sätt att säga det på.
Varför är bron så liten?
Han jobbar inte. Han är sjuk och deprimerad.
Han säger att folk här är som mulor och han ger mig skulden för allt.
Det är ju skrattretande. Men du har tur som har honom.
Jag känner mig så desperat.
lbland funderar jag på att gå tillbaka.
Men det gör du inte.
Vad säger du till ett jobb? Du kan göra i ordning Diegos ateljé.
-Var ska jag börja? -Rör ingenting!
Oroa dig inte. Han är from som ett lamm.
Gå ner och lek. Nu. Nu!
Åh gud...
Det är min syster, för fan!
Du är ett kräk!
-Ditt svin! -Frida...
Ut! Ut!
Frida!
Ja, jag är ett kräk. Jag är en idiot, men det betydde inget, Frida.
Prata med mig, Frida!
Jag har råkat ut för två stora olyckor i mitt liv, Diego.
Spårvagnen och du.
Du är klart den värsta.
Försvinn!
Ut, ut, försvinn!
Jag haltar upp tre trappor. Jag har inte råd med möbler och det är kallt-
-men jag vet vem som knullar vem i mitt eget hus.
-Ger inte Diego dig några pengar? -Jag är hellre fattig.
Det var min syster.
lnte nån modell. Min egen syster.
-Åt helvete med honom. -Åt helvete med honom.
-Ta ett jobb. Försörj dig själv. -Jag ska sälja några målningar.
Det räcker inte ens till barnotan. Missförstå mig nu inte.
Jag älskar dina målningar. Men kan du leva på dem?
De är svåra.
Titta bara på den. Vad fan ska det föreställa?
Det stod i tidningen. En man knivhögg sin fru 22 gånger.
När domaren frågade varför, sa han:
''Det var bara några små stick.''
-Vem är det? -Frida Kahlos spöke.
Henne minns jag.
-Hur är det? -Ensamt.
Det är bara spöken som besöker mig.
Hur är det med din Diego?
Varför kallade jag honom det? Han har aldrig varit och blir aldrig min.
-Han har det väl bra. Han målar väl. -Målar du också?
Ja, du ska sitta modell för mig.
-Du behöver inte lämna huset. -Det vill jag.
Då åker vi till en ny plats varje dag.
Det låter bra. Du har målat alla andra i familjen.
Ja, för länge sen.
Påminn mig om vad jag önskade då.
Du ville vara självständig.
Frida.
Hon tyckte inte om dig. Hon sa att du skulle ge mig problem.
Det är nåt jag måste diskutera med dig.
Jag vill be dig göra mig en tjänst.
Du är inte lite fräck du!
Det handlar inte om mig. Det gäller Trotskij.
Norrmännen har utvisat honom, och Stalin vill se honom död.
Jag har vädjat till presidenten. De har gett honom asyl här i Mexiko.
Bjud honom välkommen tillsammans med mig. Låt honom bo i din fars hus.
Det är mycket att be om, men det är en stor omvälvning för dem.
Och du, Frida...
Du sprider liv och värme omkring dig.
Trotskij är en stor man som befinner sig i stor fara-
-och vi har möjlighet att hjälpa honom.
Ja.
Vilken uppståndelse för en filosof.
En stor man, pappa. En sann revolutionär.
-Vi gör honom en stor tjänst. -Jag borde träffa honom.
Och råda honom att inte bli inblandad i politik. Det är förödande.
Han håller säkert med dig.
Tyvärr kunde jag inte möta er vid båten.
Natalia och jag är mycket tacksamma för er generositet.
Er charmerande hustru gjorde sista delen av resan till ett nöje.
Vi känner oss mycket hedrade av att ha er och er fru i vårt hem.
Diego, de är hungriga. Nu ska de få lite mat.
Tack.
Det är sant. Jag trodde inte mina öron.
De är ju idioter. De förfasas över Hitlers anfall och lovprisar Stalin.
-Är de inte likadana? -Jo, men inte helt.
De är monster bägge två, men Hitler är en galning med en vision.
-Han är sinnessjuk! -Visst.
Men han mobiliserar folks tankegång. Stalin är bara...tråkig.
Brutaliteten finns, men i själ och hjärta är Stalin bara en byråkrat.
Det kväver vår revolution.
De liknar varandra på en punkt: de styrs av storhetsvansinne.
De vill förtära hela kontinenten.
Vansinne.
Ja, men en utmaning. Se på oss.
Mexikaner, ryssar, fransmän på den underbara nya planeten Rivera.
Det säger jag er, mina vänner, att i min livstid-
-så har fiaskona och smärtan verkligen överstigit segrarna.
Men det har inte berövat mig min tro på förnuftet, sanningen-
-och solidariteten mellan människor. Tvärtemot har den stärkts.
Jag ser världens hopp i er. Jag tackar er av hela mitt hjärta.
Nastarovia! Nastarovia! Skål!
Tänk dig att leva så. Med ett pris på sitt huvud och vara så lugn.
Ja.
God natt, Diego.
-Sluta, André. Jag hatar smicker. -Det struntar jag i. De är underbara.
-Du har väl sett dem? -Jag säger det hela tiden.
Levy sålde två av hennes målningar i New York-
-och hon har sålt fyra till den där skådespelaren...för 200 dollar styck.
Vi har inte kunnat lura nån annan. Mina små målningar är för personliga.
Stopp! Ner!
De har ställt en väska vid dörren. Tillbaka!
-Snabbt! -Täck honom!
Skynda er in! Frida, vad gör du?
Ni har fem sekunder på er att försvinna. En, två...
Det är ingen fara.
-Jag är ledsen. Det är mina mostrar. -Vad menar du?
De lämnade ikoner och stänkte vigvatten. De tror du är antikrist.
Fundera på det. Du kan vara med i den mexikanska utställningen i Paris.
Jag vill helst ställa ut i mitt eget land.
Det kommer du att göra när du blir berömd. Dina tavlor bör visas.
-Vem följer med upp? -Det är svårare än du tror.
-Allt är svårare än vi tror. -Jag följer med.
-Är du säker? -Kan den gamle så kan krymplingen.
Det är ingen fara.
Det står nog ingen lönnmördare på toppen.
-Frida... Hur blev du skadad? -Det vet jag inte längre.
Jag har skurits i, brutits upp och satts ihop så ofta.
Jag liknar ett pussel.
Och alla operationer har säkert gjort mer skada än själva olyckan.
Allt gör ont. Men benet är det värsta.
Men jag klarar mig.
Vi kan uthärda mycket mer än vi tror.
Det är det jag älskar dina målningar för. Att de berättar det.
Du sa att ingen kommer att bry sig om dem, men du misstar dig.
Dina målningar uttrycker det som alla känner.
Att de är ensamma med sin smärta.
Kanske det.
Leon, berätta om dina barn.
Mina barn...
Vi visste att flickorna hade mördats och en av pojkarna.
Vi trodde att den andre satt i fängelse, men sen kom brevet.
Han blev också avrättad. De är borta.
Jag har fördömt min familj. Liksom jag själv är fördömd.
-Säg inte så. -Det är sant.
Stalin har mer makt än nån tsar.
Jag är ensam med några få vänner mot världens största dödsmaskin.
Så vad kan jag göra annat än att fortsätta arbeta och leva?
Du anar inte vilken glädje det är att vara här och se allt detta.
Det är första gången på flera år som jag känner mig som en människa.
l sin bok ''Staten och revolutionen''-
-rensade Lenin Karl Marx lära från falska inslag-
-som hade introducerats av socialdemokratin.
John, jag fortsätter från ''socialdemokratin''.
Frida.
Här är boken. Berätta för mig vad du tycker.
Tack.
Jag är tillbaka om en timme.
Nej, det är bättre så här. Då stör vi inte er längre.
-Vi flyttar bara runt hörnet. -Tänk på säkerheten.
Vi är mer än säkra. Lita på mig.
Tack, min vän.
Vi ses snart.
Natalia.
Det är meningslöst. Det är bättre för honom här.
Han tänker inte på sig själv, han tänker på henne.
Vad pratar du om?
Jag pratar om en som hellre offrar sitt lilla nöje-
-än sårar den kvinna som älskar honom.
Har du blivit tokig? Vet du vad följderna kan bli?
-Han är inte rädd. Varför är du det? -Av alla människor, varför?
För att vi hade lust.
Du har krossat mitt hjärta, Frida.
Det gör ont, va?
Men varför? Det var bara ett ligg, inte mer än ett handslag.
-Jag berättade hurdan jag var. -Och jag gifte mig med dig ändå.
Du lovade att vara lojal.
Du har varit min kamrat, min kollega, min bästa vän.
-Men du har aldrig varit min man. -Friducha.
Kära Diego, Hur har du det, tjockis?
Varför sa du inte att Paris var en mardröm?
Fransmännen är världens mest pretentiösa tråkmånsar,
Jag säljer hellre tortilla på marknaden i Toluga-
-än lyssnar på parisiska konstnärskäringars pladder,
Utställningen har inte väckt så stort intresse som Breton lovade,
Frida Kahlo, - Pablo Picasso.
Mexikanska konstnärer är bara en exotisk kuriositet här,
Det har varit ensamt och jag längtar efter nyheter hemifrån,
Diego, det här brevet är en lögn,
Paris har varit vänligt mot mig, men utan dig betyder det inget,
Raseriet under våra tolv år ihop strömmar genom mig-
-och lämnar mig med vissheten om att jag älskar dig över allt annat,
Och även om du inte älskar mig lika mycket älskar du mig väl lite, va?
Är det inte så hoppas jag att det kan bli så, Jag avgudar dig,
Frida,
Der går rykten om att jag vill se Trotskij död.
Vi har bråkat, men... De kan försöka gripa mig igen.
-Prata med presidenten. -Nej. Jag reser till Kalifornien.
-Kalifornien? -Ja.
Och, Frida...
Jag vill att vi skiljer oss.
På grund av den amerikanska skådespelerskan? Herregud, Diego.
Nej, Frida. Det är bäst så.
-Vi klarar oss bäst som vänner. -lnte jag.
Jo. Du klarar dig bra ensam. Jag är stolt över dig...
Det räcker. Vill du ge dig av så gör det.
De kallar mig den svarta gråterskan
svart, men full av ömhet
de kallar mig den svarta gråterskan
svart, men full av ömhet
jag är som den gröna chilin, gråterska
stark, men full av smak
jag är som den gröna chilin, gråterska
stark, men full av smak
åh, gråterska, gråterska, gråterska
bär mig till floden
täck mig med din sjal, gråterska
annars dör jag av kyla
för att jag älskar dig älskar du mig, gråterska
du vill att jag ska älska dig mer
jag gav dig ju livet, gråterska
vad önskar du mer?
du vill ha mer!
Jag är inte speciellt intresserad av herr Trotskij.
Men vi kan inte tillåta att politiska flyktingar mördas här, eller hur?
En gång till: var är er man?
Jag har ingen man.
Frida?
Herregud.
Christi.
Jag är så ledsen.
Det var inte ditt fel, det var mitt.
Jag skulle aldrig ha lämnat dig ensam med honom.
-Vad gjorde du för att få mig ut? -Diego blev vansinnig när hörde det.
Han ringde genast till president Cárdenas.
Diego...
Vi är nästan klara.
-Hur länge har den sett sån ut? -Vem vet?
Lappa ihop mig bara, så att jag kan måla.
Det är kallbrand. De måste skäras bort.
Det är tur att det inte spridit sig upp i benet.
-Du har magrat. -Du har mist dina tår.
Är det därför du har kommit? För att beklaga?
Jag kom för att se hur det är med dig. Hur mår du?
Jag är trött på att svara på det. Annars har jag det för jävligt.
Hur har du det?
Jag...
Jag har kommit för att be dig gifta dig med mig.
-Jag behöver inte bli räddad. -Det gör jag.
Jag har mist fem tår. Min rygg är förstörd.
Jag har en infektion i njurarna. Jag dricker. Jag kan inte få barn.
Jag har inga pengar och en hög med sjukhusräkningar. Ska jag fortsätta?
Det är närmast ett rekommendationsbrev.
Frida.
Jag saknar...oss.
Man ska aldrig ska tro på en hund som haltar eller en kvinnas tårar.
Det är fel.
Christina!
''Fötter, vad ska jag med er, om jag har vingar?''
Du ska bränna denna judaskropp.
Jag vill inte begravas.
Jag har legat tillräckligt.
Bränn den.
-Frida. -Jag tror inte jag är Frida mer.
Det som var Frida i mig är borta.
Titta på det som finns kvar.
Varför stannar du?
Din dumma flicka.
-Jag förbjuder det! -Du kan inte tvinga mig att stanna!
Jo, det kan jag.
-Nej. Frida, vi har pratat om det. -Jag vill! Ge mig mitt jäkla ben!
-Doktorn, hjälp mig. -Vad är det som försiggår?
-Jag säger att hon ska ligga kvar. -Jag vill gå till min utställning.
Jag har väntat på att få ställa ut i Mexiko i hela mitt liv. Jag ska dit.
Om bronkiten blir värre får du lunginflammation.
-Du får inte lämna sängen. -Jag ska förmedla allt skvaller.
Christina!
Det stod en mager tjej med de där ögonbrynen och skrek:
''Diego, jag vill visa dig mina målningar.''
Men jag fick klättra ner för att titta på dem.
Och jag har aldrig slutat att titta på dem.
Men jag vill inte prata om Frida som hennes man-
-men som konstnär...som beundrare.
Hennes verk är fränt och ömt...
...hårt som stål och lätt som en fjärilsvinge...
...förtjusande som ett leende...
...och grymt som livets bitterhet.
Jag tror inte att nån kvinna nånsin...
...har uttryckt så mycket plågad poesi på duken.
Tyst med dig, tjockis! Vem är det som dött?
Var är musiken?
Se själv, doktorn lilla, jag har inte lämnat sängen.
Frida.
Låt mig få den här tequilan, så dricker jag inte på min begravning.
-Då säger vi det. -Skål för Frida!
En dag lämnade du kyrkan, gråterska
och jag såg dig gå förbi
en dag lämnade du kyrkan, gråterska
och jag såg dig gå förbi
chemisen du bar var så vacker, gråterska
att jungfrun trodde dig
chemisen du bar var så vacker, gråterska
att jungfrun trodde dig,
SOV, MlN ÄLSKADE
-Är allt väl? -Lägg dig hos mig.
25 år tillsammans, min Dieguito.
Frida.
Grattis till silverbröllopet.
Det är först om två veckor.
1 7 dagar.
Jag hoppas att sortin blir fröjdefull och att jag inte återvänder. Frida.
Text: Wanda Andersson SDl Media
Ansvarig utgivare: Mats Davidsson