VARN I NG ------------- Upphovsrättshavaren har upplåtit programinnehållet, inklusive ljudspår, på denna Digital Versatile Disc enbart för privat bruk i hemmet. Alla andra rättigheter är förbehållna upphovs- rättshavaren.
Otillåten kopiering, bearbetning, förevisning, uthyrning, byte, offentlig visning, spridning och/eller utsändning av programinnehållet på denna Digital Versatile Disc, eller delar därav, är strängt förbjudet. Allt sådant missbruk beivras och kan leda till skadeståndskrav, polisanmälan och åtal.
Hollow Man Mannen Utan Skugga
INSTABIL
Jävlar!
Jävlar.
DU BORDE JOBBA
STABIL
Jag...
...är ett jävla geni.
Herregud!
- Sebastian, vet du vad klockan är? - da Vinci sov aldrig. Slöseri med tid.
Vem är det?
Angår dig inte.
Inte nu längre. - Linda...
Jag har löst reversionen.
Har du löst den?
Titta...
STABIL
Efter elva månader kommer du plötsligt på det. Hur då?
Det vanliga. Kaffe och kakor.
Jag hatar dig.
Kan du leta upp Matt och komma till labbet?
Det tror jag nog. När kommer du?
Det är dag i Sverige nu.
Jag borde ringa nobelkommittén och be dem göra iordning vårt pris.
Vi ses inom kort.
Matt! Vi måste till labbet.
- Varför så bråttom? - Sebastian har löst reversionen.
- När då? - Medan vi sov.
- Ska jag köra dig? - Vi ska kanske ta våra egna bilar.
Jag är trött på att smyga, Lin. Nån gång måste du berätta det.
Det ska jag, nån gång. Jag väntar bara på rätt tillfälle.
Med Sebastian blir det aldrig rätt tillfälle.
Men du var tänkt att dö
Jag skulle flyga högt
God morgon, dr Caine. Ha en trevlig dag, sir.
God morgon, sir. Alla är tidiga idag. Nåt särskilt på gång?
Tyvärr, Ed. Du kan reglerna.
SKANNAR
- Auktorisation. - Caine, 0027.
Godkänt.
Isabelle.
Kom igen, Isabelle. Lugna ner dig.
Duktig flicka.
Ingen fara.
Jag ska inte göra dig illa.
Stilla.
- Isabelle? - Hon har blivit aggressivare.
Det är därför det finns lugnande.
Det börjar påverka hennes hjärna.
- Ta hand om bettet. - Tack, men jag klarar mig.
Du...
- 1 0 dollar på att jag tar henne först. - Kör till.
Isabelle...
Pappa har en överraskning åt dig.
- Du missade. - Jag tränar inte på lunchrasterna.
- Tio dollar, tack. - Sätt upp det.
En dag kanske jag tvingar dig att betala.
Sarah är på krigsstigen. Var snäll.
- Vilken skit, Sebastian! - God morgon själv.
Gör apan klar.
Hur kan du ge Isabelle serumet utan att ha testat det?
- Det spar tid. - Då får du städa efteråt.
- Tror du jag försöker döda Isabelle? - Döda? Snarare kondensera.
Dina invändningar är noterade, men avvisas.
Ja, sir.
Du får det att låta som "fan ta dig" .
Träning.
- Varför anställde jag henne? - Du ville ha landets bästa veterinär.
- Hon bryr sig mer om djuren. - Det är kanske därför hon är så bra.
- Hur är din nye kille? - Han är allt som du inte är.
Måste vara tråkig.
- Klar om 40. - Okej.
- Värden? - Normala.
I vid bemärkelse... Akutvård redo.
- Teknisk status? - Det här är Gud.
Du rubbar naturens ordning och skall bli straffad i evigheters evighet.
Gud har talat.
Måste jag säga det igen, Frank? Det är inte du som är Gud.
Det är jag.
- Ursäkta, chefen. Det glömde jag. - Är ni redo att rulla igång?
Visst.
Läkarna behöver aldrig vänta på oss.
Hälsa hans höghet att Mary var klar för två timmar sen.
- Vi är klara. - Spela in.
Försöksobjekt: Isabelle 2. I fasförskjutning i 1 26 timmar.
Vi testar fas D.
Bestrålat protein Caine 1 25.
Det skulle gå bättre om de inte fick ditt namn.
Tack för tipset, dr Kensington. Jag ska nämna er i mina memoarer.
Detsamma.
Ni kan väl vara allvarliga?
- Tror du hon klarar det? - Inte vet jag.
Kvantdoser kalibrerade.
Sarah, leta upp en ven.
Sprej.
Venen är klar.
- Då gör vi ett försök. - Dålig stil, Matthew. Det sköter jag.
Injektionen utdelad kl. 08.47.
Förhöjd hjärtfrekvens.
- Fortfarande grönt. - Bekräftat.
Bioelektrisk energi och kvantindikatorer stabila.
Vi får cellreaktioner.
Det fungerar!
- Självklart. - Bli inte kaxig.
Ökad hjärtfrekvens. Hon är rädd.
Manifestering inledd omedelbart. Preparatet verkar snabbt.
VARNING
Blodtrycket rasar, pulsen är hög!
Det är hjärtat.
- Hjärtat arbetar oregelbundet. - Hjärtstillestånd!
Defibrillering! Gör klart för injektion.
- Inget utslag. Vi mister henne! - Nej.
Ge henne!
Igen!
Fan! Injektion.
Nej, vänta!
Oregelbundet, men på väg att stabiliseras.
Jösses...
Hjärnverksamhet åter normal. Kvantdoser stabila.
Välkommen tillbaka, Isabelle.
- Vi klarade det! - Det gjorde vi bra.
Hur mår hon?
Jag tror att hon klarade sig bra.
- In med dig. - Kom igen, Isabelle.
Gå in nu. Duktig flicka.
- Så fridsam hon är. - Man kunde tro att inget hänt.
Vivisektion på måndag. Jag vill kolla hennes nervbanor.
- Ska du skära upp hennes hjärna? - Jag driver ingen jävla djurpark!
- Din oetiske jävel! - Han skojar bara.
- Eller hur? - Jag ska inte skära på några veckor.
Var inte så taskig.
Nu har vi äntligen nåt att fira.
- Jag är hungrig. Kom. - Vi borde skära upp dig.
Mina damer och herrar, får jag störa ett ögonblick?
Skål för det bästa forskarlag jag arbetat med.
Skål!
Efter explosionen sa hon:
"Varför går du fortfarande i tvåan om du är så smart?"
- Växte hennes ögonbryn ut igen? - På en månad, när jag var avstängd.
Hallå där. Jag trodde du hade gått.
Det finns ingenstans att gå.
Har jag missat nåt? Borde inte du vara glad?
Reversionen var den sista nöten. Det känns som början till slutet.
Nej då, datan räcker livet ut.
Matt har tålamod för sånt.
Men jag behöver storslagenhet och spektakel.
Detaljer befattar jag mig inte med.
Jag vet det, jag var en av dem.
Jag tyckte vi var fantastiska ihop.
Du var fantastisk. Jag stod bara bredvid.
Lägg av.
- Vi hade våra stunder. - Ja, vi hade våra stunder.
Har du velat vrida klockan tillbaka och försöka börja om igen?
Den sortens tidsresor finns inte.
Det är kanske nåt vi ska uppfinna.
Eller kanske inte.
Hur känns det? Va?
För fyra år sen gav kommittén mig en mycket specifik uppgift.
Att fasförskjuta en människa ur den synliga världen -
- och sen återföra henne.
Det är lätt att skicka dem till landet Ingenstans.
Det svåra är att hämta tillbaka dem.
- Är det primär-DNA som förstörs? - Och cellerna blir instabila.
Hur har du löst problemet?
Det har jag inte.
Men vi är nära en lösning.
Vi behöver mer tid.
Redan när du klev in i klassrummet visste jag att du var annorlunda.
Din genialitet har varit imponerande.
- Tack, dr Kramer. - Tacka mig inte än.
Kommittén har gett dig fria tyglar.
Vi har tolererat dina egenheter och ditt krav på ostördhet.
Men jag kan försäkra att vårt tålamod börjar tryta.
Om vi inte får resultat inom kort, upphör din genialitet att imponera.
Om du inte får det att fungera, letar jag upp en annan Sebastian Caine.
Vad i helvete hände där inne?
Jag var inte redo att berätta det.
- Man ska rapportera sina resultat! - Kan jag få förklara?
Om de får veta att vi är klara, kanske de tar över hela projektet.
- Varför det? - De behöver inte oss.
- Det är ju deras projekt. - Men det är min dröm, min vision.
- Så vad föreslår du? - Att vi går till fas 3 på egen hand.
Vi kan inte testa på människor! Det finns regler och förordningar.
Man skriver inte historia med regler, man tar tillfället i akt.
Du vill vara först, va?
Det handlar om oss, inte om mig. Vi sa att vi skulle förändra världen.
Nu har vi chansen.
- Hur fick du klartecken för fas 3? - Jag anmälde mig som frivillig.
Du skojar.
Frivillig? Är du sinnessjuk?
Salk testade själv poliovaccinet. Var han sinnessjuk?
Det tror jag.
De senaste fyra veckorna har vi hämtat tillbaka sju primater.
- Resultaten talar för sig själva. - Gör de?
Jag trodde du skulle bli glad.
Djuren får ju lugn och ro.
Att gå så här fort fram är dålig forskning.
- Hur kan kommittén godkänna det? - Jag tycker det är jävligt coolt.
Om vi ska komma vidare, är det här nästa logiska steg.
Jag är fasförskjuten i tre dygn, sen genomför vi en kvantreversion.
Kan jag lita på att ni gör ert bästa?
Bra.
Hur kunde vi låta oss övertalas?
Kan vi prata om det sen? Jag försöker älska med dig.
Inser du att vi sätter våra yrkesliv på spel?
- Ja, Matt. Det inser jag. - Varför gick vi då med på det?
Kanske för att Sebastian kan lyckas.
- Jag har en fråga till. - Om vem som ska vara överst?
Längtar du efter honom?
- Varför frågar du det? - Han lägger ribban rätt högt.
Jag ska avslöja en liten hemlighet.
Sebastian som begrepp är mycket mer tilltalande än Sebastian själv.
Vi är beredda.
Vi ses.
- Du kan ändra dig. - Det är jag som ska vara nervös.
Mycket står på spel.
Har du hört den om Stålmannen och Mirakelkvinnan?
Stålmannen flyger över Metropolis, kåt så in i helvete.
Då ser han Mirakelkvinnan ligga och sola på ett tak.
Spritt naken, med benen isär. Hon väntar på att bli knullad.
Och Stålmannen tänker: "Jag vill ha lite mirakelfitta."
Han kan landa, spänna på henne -
- och lyfta innan hon fattar vad som hänt. Han är ju Stålmannen.
Så han knullar henne så snabbt att hon inte ens ser honom.
Mirakelkvinnan sätter sig upp och säger: "Vad i helvete var det?"
Då säger Osynlige mannen: " Inte vet jag, men jag har jävligt ont i röven."
Rolig, va? Kom igen, den är rolig.
Mina damer, vi sysslar med forskning.
Dropp.
- Hur känns det? - Jag är lite spänd.
Puls 88. Blodtryck 1 40l95. Lite högt.
Undrar varför...
- Är du säker? - Tveklöst.
- Redo uppe i himlen? - Klara!
- Mary rullar. - Hoppas det inte blir en snuff-film.
Jag har första tjing på hans Porsche.
Hur kan du säga så?
Porschen är min.
Man, ålder 38 år, vikt 75 kilo.
Serumet är bestrålat.
- Hoppas det funkar. - Det gör det.
- Ska vi slå vad? - Om jag vinner, kan du inte betala.
- Är du beredd? - Jag gör det, om nåt skulle gå fel.
Visst.
Några sista ord?
Om jag dör, får ni låtsas att jag sa nåt djupt.
Injektion utdelad kl. 1 8.23.
- Känner du nåt? - Inte än så länge.
- Värdena är stabila. - Inget händer.
- Mänskligt DNA är annorlunda. - Pulserade ni det rätt?
Kolla strålningen igen.
- Oförändrad bioelektrisk aktivitet. - Jävlar!
- Jag upprepar proceduren. - Vänta!
Jag börjar känna nåt.
Det är armen. Den...
Den börjar bli varm.
Nu börjar det pirra i den.
Det rör sig ner i ryggen...
Nu börjar det...
Fan! Det gör ont!
Det sliter i mig!
Förhöjd hjärtfrekvens. Puls 110... 130!
Jag trodde inte det skulle göra så ont!
- Avläsning! - Han är på väg att få ett anfall!
Puls 165... 170. Blodtryck 180l1 10.
Sebastian, hör du mig? Sebastian!
- Hjärtat brakar ihop! - Defibrillator!
- Subcellulära kvantvärden. - Bioelektricitet på rött.
Vänta! Han är på väg över.
Puls 180 och stabil.
Herrejävlar...
Pulsen sjunker. 170... 160... 150.
Biokvantiserad fasförskjutning ägde rum kl. 18. 26.
- Hur mår han? - Han är i bioelektrisk chock.
- Är värdena normala igen? - Puls 110, sjunker. Blodtryck 130l75.
- Kvanthalter normala. - Elektrisk aktivitet stabil.
Nåt att berätta för barnbarnen.
Pulsen stadig på 85.
Du klarade det. Du är först.
Ingen fara.
Du nickade till.
Han andas hypnotiskt.
- Hur lång tid har det gått? - Sjutton timmar.
Vi har redan data för två livstiders forskning.
Det är en skön ny värld, Lin.
Jag tittar på den där gropen och undrar om han finns där.
- Såg du? - Sebastian?
Herregud! Släck lamporna för fan!
- Jag kan inte blunda. - Dina ögonlock är transparenta.
Märkligt... Det känns som vanligt, men jag är inte här.
Jo, du är här.
- Sebastian? - Jag är här.
Jag står vid spegeln och tittar på mig själv.
Snarare tittar inte på mig själv.
- Hur är det med honom? - Varför inte fråga Sebastian?
- Hur mår du? - Inte så illa efter omständigheterna.
- Jag ska bara skapa lite stämning. - Hans ögonlock är transparenta.
- Hur känns det att vara spöke? - Spöken är döda, jag lever.
- Larva dig inte, Sebastian. - Jag kunde inte låta bli.
Det känns som om vi leker tittut.
Undrar var han är nu.
Din personlighet är sig tydligen lik.
- Han svepte förbi mig! - Jag ska spåra honom.
- Ser du nåt? - Har du honom?
- Sebastian... - Jag ser dig, chefen.
- Ni har inget sinne för humor. - Herregud!
En av oss finns här dygnet runt, sju dar i veckan.
Övriga har beredskap och kan vara här inom...
...30 minuter. Jag upprättade föreskrifterna.
Vi har satt upp en värmekamera.
- Hon gillar att bestämma, eller hur? - Ja, hon älskar det.
- Det är dags att byta roller. - Kom ihåg en sak.
Det är fortfarande mitt projekt.
- Kan du ta nattskiftet? - Jag har ändå inget socialt liv.
Arbetsnarkomanens förbannelse.
Carter kommer vid sex, jag vid åtta. Ring om det händer nåt.
Oroa dig inte för min skull, Lin. Åk hem och sov nu.
Sarah? Är du vaken?
Sebastian?
Är du här?
Jag vet att du är här.
- Hur var din första natt? - Rastlös. Det var svårt att sova.
- Vad gjorde du då? - Jag gick upp ett par gånger.
- Sarah sa att du lämnade rummet. - Jag tog en kopp kaffe.
Du ska nog tala om vart du går, om nåt skulle hända dig.
Din omtanke är rörande, men det är inget problem.
Allt är normalt.
Då tar vi av de här.
Är allt som det ska?
Du verkar lite nervös.
Nej, jag mår bra.
Tittar du på mig?
Nej. Hur så?
Jag undrade bara.
- Hur var klientelet? - En kille sa:
" Kvinnan ska vara som kaffe."
Han menade kanske kall och bitter.
Jag måste på muggen. Se till att Carter inte tar min mat.
Man skulle vänja sig.
Vad skulle ni göra om ni var osynliga?
Det är läbbigt. Jag har värmeglasögon på när jag pissar.
Som om nån skulle vilja se det.
Vad vi skulle göra eller vad Sebastian skulle göra?
Sebastian är av en annan art. Han säger jämt att han är Gud.
Tänk om han fick göra som han ville.
- Tack och lov är det snart över. - Det här är bara början.
Tänk när militären lägger vantarna på det här.
Hellre vår militär än nån annan.
Sebastian, vad fan!
Du anar inte hur roligt det här är.
- Du borde pröva det. - Jag får nog min chans.
Slappna av.
Det är min sista natt, så jag tänkte vi skulle göra ett experiment till.
Kan du gissa...
...vad det här är?
Hur kändes det?
Lite för bekant.
Vill du veta hur det är att älska med en osynlig man?
Det skulle vara som förr.
- Du var aldrig närvarande. - Nu är jag här.
Vi pratade om det här en gång.
Om du skulle märka nån skillnad.
Jag märker skillnaden.
Det handlar inte om det jag inte ser, utan om det jag inte känner.
Ta och sov lite. En stor dag imorgon.
Försöksobjekt.: Dr Sebastian Caine. Fasförskjuten i 86 timmar -
- och 23 minuter.
Procedur för fas D. Injicerar protein Caine 127.
- Bestrålning avslutad. - Klart.
- Är du beredd? - Egentligen inte.
Jag började trivas med det här.
Synd.
Vi ses om en minut.
Injektionen ägde rum kl. 09.28.
- Hur känns det? - Det är nåt som inte stämmer.
- Förhöjd hjärtfrekvens. - Indikatorerna oregelbundna.
Kolla strålningen. Vagnen.
Vad är det?
Jag... kan inte... andas.
- Kolla luftvägarna. - Lungorna låser sig! Intubera!
Carter!
Intubera!
Sebastian!
- Han går över i fasförskjutning. - Lägg honom på bordet!
- Vi har tappat signalerna. - Herrejävlar!
- Ge mig en IV AG7. - Kommer.
Ingen puls. Jag har ingen puls!
Påbörjar hjärt-lungräddning!
Dö inte. Du får fanimej inte dö!
Pulsen slår.
- Sebastian, hör du mig? - Han är i chocktillstånd.
Herregud...
- Det funkade tydligen inte. - Nej.
Du ser bekymrad ut. Var det illa?
- Du höll på att dö. - Det jag inte dör av gör mig stark.
Och tar kål på våra karriärer.
- Vad ska vi säga till Kramer? - Ingenting.
Han behöver inte veta nåt än.
- Vi kan inte ljuga för de andra. - Vi har inget val.
Om jag inte tar mig ur det här, får vi göra några justeringar.
Klart.
Gapa.
Lyft.
Carter, fläkten.
Ligg still.
Tack, det var bättre.
Varsågod.
- En klar förbättring. - Man kan tro att du är människa.
Nu har ni ett ansikte att prata med. Och vi kan arbeta i normalt ljus.
Nu ska vi lista ut vad som gick snett.
Innan han också börjar bita folk.
INSTABIL
Jävlar! Jag tappade kohesion igen.
- Har du kommit närmare? - Nej.
- Jag kan inte komma på B och C. - B och C?
Min lärare i femman sa att ett geni tar sig från A till D -
- utan att passera B och C. Sebastian klarar det.
Men jag måste ha B och C.
Håll ut, vi är snart framme.
Flytta er!
- Jag klarar inte fler prover. - Jag vet hur jobbigt det är.
- Du vet ingenting. - Det är inte lätt för nån av oss.
Dra åt helvete, Matt! Det är lätt för er.
Jag skulle vara i fasförskjutning i tre dar, men det har gått tio dar!
Vävnadsprover, strålningsprover och dina jävla nålar!
- Jag orkar inte mer. - Jag menade...
Åt helvete med vad du menade!
Snacka inte om hur svårt du har det.
Där är hon...
Jag skulle suga tuttarna av dig.
- Dr Caine, hur är läget? - Jag går ut en stund.
Vänta lite! Dr Caine?
Sebastian! Dr Caine...
- Ska ni gå ut? - Annars blir jag tokig.
- Ni får inte lämna området. - Det är min regel, som nu är ändrad.
- Auktorisation. - Caine, 0027.
- Ni kan inte bara ändra den. - Jag stannar inte i det här hålet!
Jag går ut! Jag kommer tillbaka om ett par timmar.
Det är Carter. Vi har ett problem.
- Läget, Ed? - Hej, doktorn.
- Jag har inte sett er på ett tag. - Du vet hur det är ibland, bara jobb.
Jag undrade varför bilen stod kvar.
Tack, Ed.
Men det är lugnt.
Titta!
- Titta där! - Han är konstig.
Herregud!
Mamma!
- Titta, ett spöke! - Fåna dig inte.
Vi ses i labbet. Jag kör förbi hemma hos honom.
- Vi ses där. - Han kan vara här.
Han kan vara var som helst.
Fan!
Tänk inte ens tanken.
Vem får reda på det?
Sebastian!
Sebastian?
Fan!
Matt, han har varit här. Nej, han har tagit av sig masken.
Han måste vara ute nånstans.
Jag kommer till labbet. Hur då? Jag kan ju inte se honom!
Ska vi skjuta honom? Gärna för mig.
Överreagerar vi inte en aning?
Det kan hända nåt när han är ute.
Han äventyrar hela programmet.
- Kors då... Lugn, ingen får veta nåt. - Får jag skjuta honom ändå?
Jag kände mig instängd och åkte hem och hämtade lite grejer.
Skitsnack! Jag var hemma hos dig. Du gjorde mer än hämtade grejer.
- Vad pratar du om? - Hur kunde du?
- Vad såg du hemma hos mig? - Ditt ansikte, dina kläder...
Vad skulle du ut och göra?
Jag är fortfarande projektledare. Det avgör jag.
Du har rätt, det avgör du.
Men om du sticker igen, går jag till kommittén.
Och kastar bort din karriär?
- Knappast troligt. - Testa mig.
Jaså, jag är en jävla labbråtta.
Du ställde upp frivilligt.
Carter, fixa ett ekorrhjul åt mig.
Javisst.
Nu åker vi hem.
- Ekorrhjul? Menade han allvar? - Vad tror du?
Du Lin... Kommittén vet väl vad vi har gjort?
- Fan, Lin! - Än sen? Bara vi får tillbaka honom.
Du kan neka. Du visste inget.
Snälla, tjalla inte på oss.
- Tror du hon säger nåt? - Nej, henne oroar jag mig inte för.
- Tänk om hans hjärna blir påverkad? - Det har den kanske redan blivit.
Sitt still.
Bra.
- Hur var det? - Vad menar du?
- När du var ute i världen. - Jag gick bara omkring.
- Nåt mer gjorde du väl? - Som vad då?
Jag hade jävlats med folk, viskat i örat på dem och så.
Jag hade hängt på Victoria"s Secret. Jag hade fanimej varit kung!
- Lite barnsligt, tycker du inte det? - Nej.
Det var sent. Jag var inte ute länge.
- Träffade du någon? - Det var en tjej...
- Strulade du med henne? - Nej.
- Fast jag kanske skrämde henne lite. - Jaså?
- Hur kändes det? - Jag gillade det.
Snyggt!
Lin, kommer du ihåg B och C? Jag tror jag har kommit på det.
55-procentig reversion. Bäst hittills
Proteinet var en återvändsgränd. Strålningsdosen är nyckeln.
75 procent, 80 procent...
82... Vi har löst det.
Nej, det saktar ner.
88... 92 procent.
93 procent.
94 procent.
95 procent.
Nej!
Vilket genombrott... Om jag legat på bordet, hade jag varit sönderbränd.
- Fresta mig inte. - Vi har kommit närmare.
- Han bytte energi mot stabilitet! - Du är sur för att du inte kom på det.
Allvarligt talat... 95 procent.
- Sånt lägger jag inte tid på! - Jävla as.
Vad är det?
Din jävla idiot! Vad tar det åt dig? Matt har häng på nåt. Hjälp honom.
Nog har han häng på nåt, alltid.
Han har hängt på mig i åratal.
Hoppa ner från piedestalen. Han försöker hjälpa dig.
Eller döda mig.
Det sorgliga är att jag har gåvan, men jag kan inte använda den.
- Så nu är det en gåva? - Det kan du ge dig fan på.
Om du inte var så kortsynt, skulle du släppa ut mig.
Om du inte var så kortsynt, skulle du hjälpa oss att rädda ditt jävla liv!
Mitt liv?
Jag har inget jävla liv. Jag är en fånge.
Nej, du är ingen fånge.
Tänker du så när du går härifrån? Är det så du dövar ditt samvete...
...medan jag sitter fast här...
...och du är hemma och knullar med din kille?
Vad stör dig mest?
Att du inte har nåt liv...
...eller att jag har det?
Frank, jag kommer till labbet.
- Sover du aldrig? - da Vinci sov aldrig.
Jag finns här.
Nej, nej, nej!
Din jävel.
Jag höll på att börja utan dig.
Jag ser inget.
Nej, han är här.
Ja, jag tittar på honom. Har det hänt nåt?
- Ska jag väcka honom? - Nej, jag kollade bara.
Vem fan tror hon att hon är?! Är jag inte god nog åt henne?
Jag ska visa henne, jag ska visa dem båda två. Tyst!
Tyst!
Ska du jävlas med mig, din subba?! Vet du vad som händer då?
Var inte rädd. Ingen ska göra dig illa.
Sebastian?
Listigt. Samma bild går i en slinga.
- Ska vi leta efter honom? - Nej, vi går till kommittén.
- Han har ju inte gjort nåt. - Inte? Han dödade en hund.
Han är ute kväll efter kväll utan att tänka på sin eller vår säkerhet.
Gud vet vad han har gjort.
- Hur illa ligger vi till? - Matt och jag tar fullt ansvar.
- Vad gör vi när han kommer hit? - Inget. Kommittén får ta över.
Vi hör av oss imorgon bitti.
Jag vet att vi har gjort fel.
" Fel" räcker inte på långa vägar.
Ni kan gå.
Jag sammankallar kommittén. Åk tillbaka till labbet.
- Kan vi göra nåt under tiden? - Ni kan tömma era arbetsrum.
Vi är båda hemskt ledsna.
Lite sent att be om ursäkt.
- Howard, vad handlade det om? - Trassel på jobbet.
- Hur illa är det? - Jag får väcka några generaler.
Hej, chefen.
Hjälp!
- Martha! - Howard?
Howard!
- Varför så nervig? - Du överraskade mig.
Ska du inte säga god morgon? Du älskar mig inte längre.
- Jag har bråttom. - Det är bra.
Det blir fullt upp idag.
- När kom han tillbaka? - Tre i natt. Han går runt i labbet.
- Har Kramer ringt? - Kommittén sitter väl i möte än.
Vi borde ha hört nåt. Jag ringer.
Jag söker dr Kramer.
Va?
Gode Gud...
- Vad är det? - Han är död.
Han drunknade i poolen igår kväll.
General Caster, tack. Hallå?
Ingen kopplingston.
- Inte här heller. - Vi åker upp och varskor vakterna.
- Auktorisation. - McKay, 1 -Delta-835.
- Auktorisation ogiltig. - Det är första gången.
- McKay, 1 -Delta-835. - Auktorisation ogiltig.
Jag prövar min.
Kensington, 2-Romeo-1 59.
Auktorisation ogiltig.
Problem.
Otroligt...
- När börjar nån leta efter oss? - Det kan ta ett par dar.
- Kan du gå in i säkerhetssystemet? - Jag är där.
- Vilket säkerhetssystem... - Han är enastående.
Nån är mer enastående än jag.
Vad är det?
Våra lösenord har tagits bort. Det finns bara ett kvar.
Är vi fast här?
Vi ska ta honom.
Sebastian!
Han är inte här.
Det roliga är slut! Tala om var du är.
Tyvärr, ni får inte överlämna mig.
- Var är du? - Du anar inte hur det är.
Makten och friheten... Jag kan inte släppa det.
Vad du än planerar - telefonerna, hissen...
Det hjälper inte. De vet allt om dig.
Nej, Kramer dog innan han hann berätta det.
- Det såg jag till. - Inser du vad det är du säger?
Det är otroligt vad man kan göra när man slipper se sig själv i spegeln.
- Sebastian... - Hej då, Linda.
Fan!
- Var är Janice? - Hon var alldeles bakom oss.
Jävlar... Jävlar!
Janice!
Där.
- Pilar. - Är det Sebastian?
- Gode Gud... - Fan!
- Hon var alldeles bakom oss. - Hur kan han göra så här?
- Han har fått en knäpp. - Värre än så.
Han har tänkt igenom det.
Han visste att vi skulle ange honom. Hans enda utväg var -
- att se till att ingen vet vad han är och vad han har gjort.
- Han måste röja oss ur vägen. - Fan ta dig!
- Du kunde ha stoppat det här! - Håll käften, Sarah!
- Säg inte så, hon har rätt! - Jag skiter i vems fel det är.
Jag vill bara veta vad fan vi gör nu!
- Frank, kan du skriva in lösenorden? - Jag ska försöka.
- Vi kan inte sitta här och vänta. - Nej, vi ska plocka ner honom.
- Har ni använt den här förut? - Vi letade försvunna råttor med den.
- De är för små för värmeskannrar. - Kopplar upp.
Aktiverar rörelsedetektorer.
Rörelse!
Korridor 6.
Klar.
Koll.
- Matt, var försiktig. - Täck upp bakom oss bara.
Ta vänster vid nästa korridor.
- Kan vi fånga honom i korridor 8? - Om han fortsätter den vägen.
- Hur går det? - Vi kan klättra ut genom hisschaktet.
Fan!
- Han försvann. - Han har nog stannat.
Det är jag!
- Sett nåt? Hur kom han förbi oss? - Det är omöjligt.
Sebastian!
Där, bakom rören.
Dr Caine, hör ni mig?
Jag tar honom.
Täck mig.
Bara en ventil, bara en jävla ventil.
Sebastian! Släpp honom för helvete!
Släpp!
- Vad händer? - Carter är illa skadad!
- Stick! - Var är Sebastian?
Rakt ovanför dig!
- Vart är han på väg? - Hitåt, mot labbet.
Han stänger in mig!
- Ser du honom? - Han är på din sida av dörren.
- Var då? - Han går rakt mot dig.
Jag ser fem eller sex värmegestalter.
Jag tappar upplösning!
Han pumpar ut varmluft. Du kan inte se honom.
Matt, luften har samma temperatur som han.
Jag går ut. Vi ses i labbet. Hämta Carter.
Tittut.
Titt...ut.
Miss! Det är läge att betala skulden nu.
Kom igen! Tror du att du kan ta mig, Sebastian?!
Vad hände? Var det serumet som fick dig att balla ur, eller kraften?
Det är du som är urballad!
Du åt upp mina rester. Du har lånat ditt liv av mig!
- Linda också. - Hon lämnade dig!
Vad i helvete ser hon hos en nolla som du?
- Jag är inget rubbat as! - Nej, men du är svag!
Jag trodde det skulle bli svårt att döda dig, men jag gillar det!
Herregud! Jävlar!
- Pulsen är svag! Det är allvarligt. - Han kommer att klara sig.
Kom hit, Frank! Behåll trycket tills jag kommer tillbaka.
- Han måste ha blod. - Vänta!
- Då dör han. - Sarah! - Helvete!
Sebastian?
Sarah?
Jag sa att vi skulle träffas här.
Frank?
Herregud...
Ta ett steg, Sebastian. Ett jävla steg! Rör dig!
Vilken sörja.
Ditt jävla as!
Släpp mig!
- Vi hade så trevligt förra gången. - Nej, snälla...
Sov så sött.
Vet du... Jag har alltid beundrat din driftighet.
Carter, dö inte ifrån mig!
Sarah, han dör!
- Frank, var är Sarah? - Han behövde blod.
- Gick hon ensam? - Han hade dött!
Han är död. Kom.
Kom!
Vänta!
Sarah?
- Matt... - Fortsätt spruta.
Nej...
Ingenting.
Vad händer?
- Hon är död, va? Den jäveln! - Frank!
Herrejesus!
Jag tar den!
Gud!
Ajöss, Linda. Har det så kul med din kille.
Vi är inlåsta.
Hur illa är det?
Han träffade inga organ.
- Frank? - Nej.
Jag måste dra ihop såret med nåt.
Fan!
- Prata med mig. - Allting... snurrar.
- Är du kvar? - Jag känner inget.
- Känner du det här? - Lite grann.
Kom igen, du måste kämpa. Du måste hålla dig vaken.
Kom igen, prata med mig.
Prata med mig! Matt...
Matt!
Hejsan, ansikte.
Vi ska inte dö här inne.
Svavelsyra
Jag ska hämta hjälp, det lovar jag.
- Auktorisation - Caine, 0027.
Godkänt.
Sebastian! Jag låter dig inte åka.
- Du har inget val. - Jo, det har jag.
Tror du att du är Gud?! Du ska få för Gud!
Fan!
Jag visste att du var en subba!
Din subba!
Inte undra på att det inte funkade mellan oss!
Ge fan i henne!
Jag tänkte rädda dig för omväxlings skull.
Kom, jag hörde en explosion!
Låt bli! Det är svavelsyra.
- Kom! - Det finns en stege i hisschaktet.
Kan du klättra?
Du först.
Klättra!
Jävlar!
Mot väggen!
Den kommer ner igen!
Klättra ner!
Herrejävlar!
Bäst att klättra innan den lossnar.
Matt!
Släpp mig!
Matt!
- Släpp mig! - En sista kyss.
För gammal vänskaps skull.
Dra åt helvete.
Kom igen.
Herregud...
Inte Gud. Inte nu längre.
Översättning: GelulaISDI