- Prima dată în Franța? - Da.
Motivul vizitei?
- Afaceri sau plăcere? - Plăcere.
- Îți place muzica asta? Nu?
Da.
Poți să-ți pui lucrurile acolo.
Cât timp ai de gând să stai?
Nu prea mult.
Vreun mesaj pentru dl. Smith.
- Smith? - Da.
Smith.
Ah.
E aici.
Domnule, bună seara. Ceva de băut?
- Apă. - Minerală sau plată?
Plată.
- Ultima pentru drum. - O bere?
Oh, da.
Și, cum o duci, amice?
Doar un pic încălzit înainte de decolare.
Dă noi sensuri pentru "zborul pe cerul prietenos."
- Pot să-ți fac cinste? O băutură serioasă? - Nu, mulțumesc.
- De unde ești? Ah, China. - Beijing.
Favorita mea. Îmi place China.
Îmi place mâncarea - Mâncarea chinezească. E cea mai bună.
Da, felul în care taie chestiile alea în bucăți mici...
și nu mai trebuie să folosești toate tacâmurile alea.
Strălucită invenție, bețigașele. Nu ca noi, barbarii.
Adică, noi, ne înfigem furculițele în mâncare...
și o sfârtecăm cu cuțitele.
- Prima oară în Paris? - Da.
Mmm. Grozav.
În toaleta bărbaților, acum.
Îți vei petrece acum clipele vieții tale.
Mâinile sus, vă rog.
Șeful meu moare să te întâlnească.
Ahh.
Arma, vă rog.
Nu vei avea nevoie de ea. Ești în siguranță cu noi.
Și, ai făcut atâta drum din China să ne supraveghezi.
- Să vă ajut. - Da, desigur.
Să ne ajuți, de când suntem noi atât de incompetenți.
Fiindcă până la urmă, ce e istoria noastră mizerabilă...
în comparație cu a voastră?
De când trebuie să lucrăm impreună, nu vreau să-mi petrec jumătate de zi stâlcindu-ți numele.
- Ai o poreclă? - Nu.
De ce nu ți-am da noi una. Ce zici de John?
Îmi place.
Richard.
Inspector Richard.
Bun venit la Paris, Johnny.
Așadar, ce e în meniu deseară?
Vorbesc despre piața de acțiuni.
Cum numești tu ora asta? Nu mă mai fă niciodată să aștept.
M-ai înțeles? Haide. Să mergem.
Ah, aici sunteți.
Zâmbiți, fetelor. Zâmbiți.
Acestea sunt câteva prietene ale mele. Ea e Veronica, Susan.
Spune hello.
Da, stați, stați.
Hei, calmează-te. Calmează-te naibii, da?
Cred că avem o problemă.
Un bărbat, două fete.
- Poți să-i vezi? - Da.
Vrei să mergi în Rai?
Să mergem.
- Mă duc sus. - Dar, șefu, întâlnirea.
Am zburat 12,000 de mile pentru un sugător al unei întrevederi. Poate să mă aștepte!
Nu știu dacă pot face asta.
Nu-ți fă griji. Las-o pe mama să facă spectacolul.
- Hmm? - Ok, să mergem în Rai.
Pleacă cu cele două târfe. Ce-ar trebui să fac?
Hai sus ... și bucură-te de spectacol.
- Șefu, n-am verificat camera. - Un minut.
Să petrecem, barosane.
- Haide, baby. Să ne distrăm un pic.
- Nu mă simt prea bine. - Vrei un întăritor?
- Nu! Ți-am spus, renunț. - Mai mult pentru mine.
Întâlnirea voastră e sus, băieți! Toți, afară!
Dar, șefu, n-am terminat căutarea.
- Afară! - Ok, băieți, să plecăm.
- Trebuie să merg la baie, ok?
- Ok. Întoarce-te repede. - Sigur.
Oh, hei, Johnny. La fix.
- Asta nu era în plan. - E acum. Nu-ți fă griji.
Totul e sub control. El își va face treaba, apoi noi pe-a noastră.
- Unde-i cealaltă fată? - Se aranjează în baie.
- Vrei să mergi în Rai? - Du-mă în Rai!
Mă duc! Da! Da!
Mă duc!
- Nu!
Tu ticălosule! Lasă-mă sus!
M-a înjunghiat! Târfa dracului m-a înjunghiat!
Stai calm.
Stai calm. Stai calm.
Mor.
- Nu mai înregistra.
- Futui! - Trebuie să-l ducem la spital.
Nu vrea să meargă la spital.
Vrea să meargă în Rai.
- De ce l-ai omorât? - Întrebarea e, de ce l-ai omorât tu?
Richard, uite ce mi-a făcut! Ajută-mă!
- Mulțumesc pentru ajutor, Johnny.
- Eu eram doar pe aici.
M-am simțit un pic rău, și apoi au fost toate țipițele și impușcăturile și --
Gura!
- Acolo!
E la etajul cinci. Toată lumea, jos.
E la opt. Toți, înapoi sus!
Îl vreau mort!
E în spălătorie! Toți, jos!
- E jos în spălătorie! Toți, jos! - Tu, jos!
Dar cred --
Tu! Și nu mai crede nimic!
Tu și tu, mergeți la următorul nivel!
Știi, chinezii au cele mai bune metode de fript din lume.
Eu o prefer pe cea franceză.
Dă-mi bricheta.
- Ce spun ei, Johnny?
Ai sărit din lac în puț.
- Scoate-i de aici! - Plecați!
- Jos, rahatule!
- Mai ești cu noi, Johnny? - Da.
În regulă, Johnny. Vrei să te joci?
Dă-mi una verde.
- Nu!
Oh, rahat!
- Plecați!
Ești mort.
Rahat!
- E dus. - Pot să văd asta.
El - Are caseta.
Și?
Nu văd decât un degenerat gras cu o târfă care-l omoară.
- Cu excepția -- - Ce?
Un..un aparat încă mergea.
F--ui!
Întoarce-ți orașul pe dos.
Nu-mi pasă! Găsiți-o!
- Aduce-ți caseta! - Și-l omorâm?
Nu, să-l aduceți la mine. Îl vrau viu.
Îl voi omori chiar eu. Plecați!
Nimic la unu. Încă mai căutăm. Rahat.
Gara de Est. E o stație de tren.
O luați înspre Bibliotecă până la Chatelet. Schimbați.
Și luați linia patru -- Da, da.
Direcția Poarta Clignancourt, și veți fi acolo.
Ok? Da.
Mă scuzați.
Mulțumesc pentru că ați venit.
În numele președintelui, vreau să-mi cer scuze personal pentru această încurcătură.
Vreau să vă asigur că noi n-am vrea nimic din ce ar putea...
să strice caldele relații și legăturile economice de succes...
dintre țările noastre.
Așa că...
ne-am desemnat cel mai bun om să supravegheze acest caz.
El a gestionat pentru noi, cu măiestrie, incidentul de la Teheran.
Nu e nimeni mai în măsură să ducă această problemă...
la o concluzie benefică pentru ambele părți.
- Inspector Richard. Bună ziua. - Dle ministru.
El e ministrul Tang, legătura noastră din R.P. Chineză.
- E o onoare să vă întâlnesc, dle. - Onoarea e a noastră.
Ministrul ne-a spus că sunteți cel mai bun dintre cei buni.
Păi, ministrul e prea drăguț. Dacă ar fi adevărat,
aș fi putut evita această tragedie.
Sper că ne-ați putea ajuta să înțelegem ce n-a mers bine...
ca să putem evita alte vărsări de sânge.
Și să sperăm, că vom aduce această problemă la o concluzie rapidă și satisfăcătoare.
Dacă fi putut vedea faptele.
Da, desigur. Vă rog.
După cum știți, imediat ce ne-ați informat...
despre activitățile criminale ale gangsterului Sung, ne-am pus operațiunea în mișcare.
Am identificat rutele lui de contrabandă cu heroină în Franța.
Și în spiritul cooperării, am acceptat cu bunavoință oferta voastră...
ca avea unul din oamenii dvs, Liu Jian, să vină...
să ne asiste la arestarea lui Sung când î-și întâlnea legătura din Franța,
pe care din nefericire n-am identificat-o.
Aici...
el il supraveghează pe Sung, pe când noi așteptam să-i vină omul de legătură.
Și aici, el observă impreună cu noi.
Și atunci, pentru un motiv pe care încă nu-l putem înțelege, a luat-o complet razna.
A părăsit camera să facă pipi, și următorul lucru care-l știm...
a doborât bodyguarzii, l-a omorât pe Sung și pe prostituată.
Asta e arma cu care l-a omorât pe Sung.
Cel folosit în poliția chineză. Îl recunoașteți?
- Da. - Bine.
Oh, am verificat de asemenea amprentele lui de pe armă.
Simțiți-vă liberi să verificați datele noastre cu oamenii dvs.
Credem că omul dvs era parte din conspirația --
care l-a ucis pe Sung pentru a nu fi capturat...
și să mărturiseasca în tribunal, așa cum cereați.
Dar asta e numai o presupunere.
Sperăm că ne puteți da niște date despre trecutul lui...
care ne-ar ajuta în capturarea lui.
Inspectorul Liu Jian a fost cel mai bun din toate clasele de la academie.
A primit cel mai bun antrenament în artele marțiale, în mânuirea armelor și în tacticile de poliție.
A fost decorat pentru bravură în timpul serviciului de șase ori,
a fost promovat de cinci ori, și n-a pierdut nici un caz.
N-are nevastă, nici copii.
Singura sa dedicație e munca.
E cel mai bun om al nostru,
de aceea este atât de confuz totul.
Știți, câteodată cel mai bun e câteodată cel mai rău.
E foarte trist.
Vreo caseta de supraveghere rămasă?
Distruse când a fugit.
Știți dacă are vreo cunoștință prin Paris? Vreun prieten sau --
N-are pe nimeni.
Atunci ar trebui să putem să-l prindem curând.
- Mă scuzați.
- Am găsit telefonul de urgență.
Oh, astea sunt vești bune.
Stai la telefon. Te voi suna mai târziu.
Inspector Richard, ne pare foarte rău...
că această operațiune a fost sabotată.
Voi raporta superiorilor mei și vă voi da tot ajutorul.
- Mulțumesc. - Lăsați-mă să vă conduc.
Îi vreau urmăriți. Le vreau telefoanele urmărite.
Vreau să le știu fiecare mișcare, fiecare cuvânt pe care-l spun.
Trebuie să fie un "adormit" la care stă în Paris. Găsiți-l.
Și, bănuiesc că vei sta mai mult...
decât te așteptai.
Un pic mai mult.
Parisul este un oraș drăguț odată ce te obișnuiești cu el.
Și francezii sunt drăguți odată ce te obișnuiești cu ei.
- Ți-e foame? - Nu.
Rețetă de familie. Foarte gustoasă.
Cincizeci de oameni în stradă, și nu-l puteți găsi pe nenorocitul ăla?
- Ați încercat la hotelul lui? - Nenorocitul nici n-a sunat.
" Nenorocitul nici n-a sunat."
Asta înseamnă că are un prieten în Paris, sau rude. Chiar mai bine.
- Cine a încercat în Chinatown? - Eu. Dar e greu să fi discret.
Atunci pune-ți o perucă și un chimono. Nu-mi pasă cum o faci. Acum, afară. Afară!
Afară! Îl vreau pe imbecilul ăla în biroul meu până deseară!
Oh, Jessica, dragostea mea.
Vino la tata. Vino.
Richard, am încercat.
Chiar am încercat. Am fost în baie numai pentru un minut.
Știi, mă pregăteam să-mi joc rolul --
Gata să fac ce ziceam că fac, că aș vrea să fac --
Ce vroiai -- eu chiar - eu chiar --
Eu chiar eram gata să fac ce trebuia -- ce vroiai --
Jessica. Jessica.
- Știu că vroiai. Știu, știu.
Venind dintr-un loc așa de liniștit ca Dakota de Nord,
trebuie să fii speriată.
- Richard, am încercat. Eu-eu-- - Știu.
- Am încercat. Chiar am încercat. - Știu că e așa.
Toată gălăgia asta. Sărăcuța mea fetiță de fermier.
Nu fi speriată.
Ești cea mai bună fata pe care o am.
Și tu știi cum imi tratez cea mai buna fată.
Știu.
Și îți vei ține promisiunea?
Promisiunea?
Am facut o promisiune?
Da-- Da. Ai spus că dacă o mai fac o dată,
atunci o să mă lași -- să-mi iau fetița înapoi.
- Ai spus că mă vei ajuta să obțin hârtiile ca să o scot afară. - Am spus asta?
- Da. - Am spus asta, Max?
Oh, da, ai spus.
Păi atunci așa e. Doi la unu.
Cred că ai dreptate. Așa că va trebui să te las să pleci, tu și comoara ta.
Îți dai seama câtă încredere trebuie să am în tine ca să te las să pleci așa?
Cu tot ce știi? Tot ce-ai vazut?
Un telefon de la tine, un cuvânt, și voi fi închis pentru restul vieții!
N-aș face niciodată asta! Niciodată nu te-aș lăsa!
Știu asta. Daca n-aș fi avut încredere nu te-aș lăsa să pleci?
- Ce face? - Nu știu. Ce faci, Max?
- Pregătesc o injecție. - Pregătește o injecție. Vrei să guști?
Richard, ți-am spus că am renunțat. Știi că am renunțat.
Nu mai vreau! Am renunțat!
Nu-mi spui tu mie când ai de gând să renunți! Eu îți spun!
NU-mi spui tu ce vrei! Eu îți spun!
Cât va dura pentru o nenorocită ca tine să mă trădeze pentru o nenorocită de injecție?
Nu te voi trăda! Te rog, nu!
- "Nu te voi trăda! Te rog, nu!"
Pune-o înapoi la lucru.
Haide. Haide.
Ieși naibii afară. Haide. Mișcă-ți curul.
Treceți la lucru, animale nenorocite! Scroafe sugătoare de p...
Joci mah-jong?
Puțin.
Îmi place mah-jong.
Ține mintea trează.
E greu să găsești jucători buni pe-aici.
De aceea joc singur.
Astfel, totdeauna câștig.
- Curvă!
Plec pentru cinci minute,
și crezi că-ți poți parca curul tău osos pe locul meu?
Te fut! Vrei mai mult?
- Ea--
Mi-a spart nasul!
- Haide! Uită-te la tine!
N-am mai fost acasă de 15 ani.
- Asta e ceva vreme.
- Rahat nenorocit. - Am șapte nepoți.
Ești o cățea nenorocită.
- Da?
Înapoi la lucru.
Și o nepoată de 14 ani.
Aproape femeie acum.
Vrea să vină la Paris.
Merge la universitate.
Hei! Pleacă! Pleacă!
- Vă rog. - Nu le știi pe femeile astea.
Spun că vor să-ți folosească baia pentru pipi, și în următoarea clipă te împușcă.
Ea numai s-a rănit. Vă rog, nu-i dați atenție.
Mă scuzați.
- Pot să vă folosesc toaleta? - Nu.
Oh, vă rog. Eu doar -- Vreau numai să fac pipi. Nu voi sta mult.
Nu!
Ok.
Stai! Ce faci?
Păi, dacă mă tratezi ca pe un câine, mă voi purta ca un câine.
- Voi face pipi chiar aici. - Oprește-te!
Ok.
Acolo.
Mulțumesc. Mulțumesc.
Mulțumesc mult de tot.
- Dar nimic altceva. - N-am de gând să fac nimic altceva, promit.
- Vrei să verifici? - Nu.
- Dar grăbește-te. - Îmi pare rău că a trebuit să te forțez.
Doar că imi venea atât de tare. Eu într-adevăr..
- Numai - Voi sta numai un minut. - Ok.
Sunt Lo, bucătarul. Am venit pentru comanda mea.
Oh! E atât de bine.
- Câte? - Una, două,
trei, patru--
- Îți datorez -- - Nu-ți fă griji în legătură cu plata. Vino mai târziu, ok?
Mai târziu. Ok. Mulțumesc. Mulțumesc.
Domnișoară, trebuie să termini acum.
Minutul s-a sfârșit.
Trebuie să pleci!
Domnișoară?
Domnișoară? Vă rog.
Domnișoară?
- Am dormit mult? - Numai un minut.
Oh, asta-i bine.
- Trebuie să mă întorc la lucru.
La fiecare 15 minute ei trec cu o nenorocită de mașină, și dacă nu-s acolo --
Doar că sunt atât de obosită. Mi-au băgat doza asta --
Oh, Doamne. Mai mănânci asta?
- E destul de bun. Tu ai gătit-o? - Da.
- Cu asta te ocupi? Gătești? - Nu.
- Dar faci aceste chips-uri, nu? - Unchiul meu le face.
Îmi plac acele chips-uri. Te superi? Îmi plac cele roz.
Fiicei mele îi plac cele albastre. E culoarea ei favorită.
Domnișoară, chiar trebuie să pleci acum.
Delicios. Îmi pare rău.
- Nu în fiecare zi ajung să mănânc într-un restaurant chinezesc. - Ține.
Una pentru tine și una pentru fetița ta.
Oh, Doamne. E atât de drăguț.
Ești prima persoană care se poartă frumos de când am venit în Paris.
Uite, eu - Nu-mi place să iau lucruri de la oameni.
De obicei imi place să plătesc în felul meu, așa că...
poate mai târziu, dacă vrei, știi tu --
- Fără plată? - Nu. Mulțumesc.
N-am altă modalitate de a te răsplăti.
- Nu-ți fă griji. - Nu sunt genul tau. Asta e?
Nu am tipare.
Domnișoară?
Îmi pare rău pentru că te-am lovit.
E în regulă. Sunt obișnuită cu asta.
Kittana într-o oră.
E la bord.
Să mergem.
Spune-mi tot.
Richard, polițistul desemnat, a aranjat toată chestia.
- El e legătura. - Ai dovezi?
Au înregistrat totul.
Ei spun că ai distrus toate casetele.
În afară de una.
Dă-mi-o, cu grijă.
Problema este acum să te scoatem din țară. Am o mașină.
Putem merge la aeroport, și de acolo putem --
La naiba! E sub pod!
Afară!
Blocați partea de nord! Eu voi acoperi sudul!
Mișcă! Mișcă!
Va fi asta o problema?
Cu un miliard cât sunt, crezi că vor simți că lipsesc unul sau doi?
Ambasada cere eliberarea efectelor sale personale.
Trimite-le o coroană mare de flori... cu condoleanțele mele.
Cât ar trebui să cheltui?
Atât.
Aici sunt efectele personale ale asistentului dvs., și aici...
sunt niște fotografii cu eroul dvs. omorând alt cetățean chinez...
pe pământ francez.
Sunt situații pentru diplomație și situații pentru acțiune.
Diplomația a murit.
- Ar trebui să mergi la spital. - Ai un ac și ață?
Știi, de când mi-am început munca...
Am primit cinci tineri.
Rapizi, mândrii - ca tine.
Patru au murit --
ultimul chiar în brațele mele.
Înainte ca timpul meu de stat aici să se termine, aș vrea să trimit măcar unul acasă în viață.
Mă voi duce după niște bandaje și desinfectant pentru tine.
Hi.Hi.
- Ai nevoie de ceva ajutor? - Nu.
Am ceva experiență.
Știi, cu cât chestia aia stă mai mult deschisă,
cu atât riscul de a se infecta crește și atunci te-ai aranjat.
Odată am avut o zgărietură pe care am ignorat-o. Am lăsat-o pentru câteva zile.
- S-a transformat într-o infecție cu stafilococ. - În regulă!
Dar numai s-o coși.
- Apoi trebuie să pleci. Ok? - Da.
Nu-i place să stau afară, nu? Unchiului tău.
Nu-l condamn. În locul lui,
nici mie nu mi-ar plăcea să mă văd stând afară.
Acum, o să doară.
Crede-mă, dacă aș avea alt loc unde să stau, aș face-o.
Doar că toate locurile bune au fost luate de altele --
Nu ți-ar veni să crezi ce afacere fac unele dintre fete.
- Ghici cât fac unele dintre ele într-o zi. - Nu știu.
- Hai, ghicește. - Nu pot.
- Sigur că poți. Alege un număr. - Cinci.
Cinci? Ce zici de 25?
- 25?
Ăsta-i recordul. Dar cel puțin 15.
- Poți crede asta? - Nu.
Da. Eu? Sunt norocoasă dacă pot să fac cinci într-o săptămână.
- Ai fost vreodată cu o târfă? - Nu.
- Nici măcar o dată? - Nu.
- Ești homo? - Nu.
N-ar fi nimic daca-i fi. Cred că oricine ar trbui să fie ceea ce vrea să fie...
- Și să o facă cu cine vor. - Nu sunt homo!
Tot ce vreau să spun e că, nu am nimic cu nimeni de genul ăsta.
- Ai terminat? - Da, da,.
Gata.
Asta e. Ești ca nou.
Oh, Doamne. Uită-te la cicatricea asta. Lasă-mă să văd.
Sunt bine. Mulțumesc. Mulțumesc foarte mult.
Ai făcut o treabă foarte bună.
Obișnuiam să cos porci. Asta era specialitatea mea.
Aveam o scroafă mare de tot, și s-a tăiat în sârmă ghimpată când...
încerca să ajungă de partea cealaltă a gardului la niște mere.
- Vei sta mult timp pe-aici? - Nu. Mă duc acasă imediat ce imi termin treaba.
Și atunci, cu ce te ocupi,
dacă nu te deranjează că întreb? - Creveți.
Oh, da. Cam agresivi creveții.
Ar trebui să fii probabil mai atent.
- N-ai soție? - Nu.
N-ai întâlnit fata potrivită, pariez.
- Așa-i? - În munca mea-e greu să întâlnești vre-o fată.
Ceva interes pentru o târfă ex-narcomană...
care știe a găti, face curat, coase și căreia îi place mâncarea chinezească?
Nu, mulțumesc.
Glumeam.
Hei, uite.
Vezi? Fetița mea.
- Îngerașul meu. Dulce, nu? - Da.
De ce faci această...muncă?
Păi--
A fost tipul ăsta, și,
l-am întâlnit după ce am avut copilul.
Și de unde vin, fetele fără soț nu au copii.
Și dacă au, e un pic cam greu pentru ele.
Și, oricum, tipul ăsta pe care l-am întâlnit -- El e francez.
E chiar mișto cu accentul ăla grozav...
și întotdeauna vorbea despre artă și literatură și filme și orice.
Și, oh, când ești, știi tu --
Când ești tânăr și disperat cu adevărat, știi, acest--
Și acest tip chiar știa -- vreau să spun, știa să vorbească. Știi?
Și așa - nu știu.
Următorul lucru pe care-l știi, e că ești pe stradă.
Păi de ce nu te lași... pur și simplu?
E un pic mai complicat decât atât.
Ce vrei să spui?
Probabil ar trebui să mă întorc. Ne vedem mai târziu.
Mi-a făcut plăcere să vorbesc cu tine.
- Lupo! - Exersezi broderia pe clienți?
Nu, nu, el nu --
Lupo, el doar -- Avea o taietură la mână.
M-am gândit că a chemat medicul, și a rămas blocat în trafic,
și atunci când clienții nu pot să vină, și eu nu pot să stau pe locul meu,
și nu pot să fac bani pentru tine, atunci m-am gândit că dacă mi-ar lua doar cinci minute, atunci--
Înapoi la muncă.
Lupo, el n-are nimic de-a face cu --
Am spus, treci înapoi la lucru!
Scuzați-mă.
Îmi pare rău că intervin în afacerea dvs.
Dar aș aprecia cu adevărat...
dacă...
n-ați mai face asta.
Micuța statuie vorbește.
Știi, nu-mi pasă dacă i-ai tras-o, sau ți-a supt-o.
Tot i-ai folosit timpul, și timpul ei sunt banii mei.
Ai ținut-o ocupată 20 de minute.
- Știi care e tariful pentru 20 de minute? - Nu.
Cinci sute de franci.
Ah! Cinci pentru timpul ei, și acum cinci pentru al meu.
Genul meu de client.
Lupo, ar trebui să ne întoarcem --
Bună, Max?
Futui!
Ce s-a întâmplat?
Jos!
Futui!
Ah! La naiba-- F-- Oh!
Oh, Doamne!
Oh, Doamne! Oh, Doamne!
Oh, Doamne. Oh, Doamne.
Ce ne facem? Ce ne facem?
Îi respectăm dorința.
Ascultă.
Cu cât imi ascunzi informații despre acest psihopat pe care l-ați trimis,
cu atât în orașul meu se va vărsa mai mult sânge nevinovat.
Vă asigur, inspectore, că nu ascundem nici o informație de dvs.
Bine.
- Ce ne facem acum? - Nu știu.
- Nu pot merge pe străzi toată noaptea. - Mersul mă ajută să gândesc.
- Mersul imi rănește picioarele. - Atunci du-te acasă.
Oh, pur și simplu. Mai întâi mă bagi în mizeria asta,
și apoi crezi poți să scapi de mine pur și simplu.
Eu te-am băgat în mizeria asta?
Tu ai fost cea care a venit în magazin să facă pipi.
Tu ai fost cea care s-a oferit să mă coasă.
N-am cerut nimic!
Am cerut doar să fiu lăsat în pace.
Oh, da, ăsta ești tu -- n-ai nevoie de nimic și de nimeni.
Te ai doar pe tine și munca ta stupidă de a vinde chips-uri de creveți.
Nu vând chips-uri.
Da, mi-am închipuit. Adică, sunt proastă, dar nu chiar așa.
- Sunt polițist. - Iar eu Moș Crăciun.
Cine e Moș Crăciun?
Un grăsan, imbracat în roșu, care zboară cu reni?
Isuse, Doamne, nu știi nimic?
Du-mă de aici.
De ce vrei să mergi acolo?
E cel mai bun lucru care-l pot face. Când îți pierzi direcția te întorci la început.
Început? Începutul cui?
Munca mea. Ieri seară.
Tu - Ai fost acolo ieri seară?
Lucram cu polițistul francez.
- Richard? - Îl cunoști?
Da. Și eu am fost acolo.
Roșcata.
Da. Nu, era o perucă. Era --
- Haide. - Așteaptă un pic!
- Acum o secundă de-abia așteptai să scapi de mine. - Tu ești dovada mea.
Te voi duce la ambasadă, și le vei spune totul.
Nu, nu. Sunt deja băgată până-n gât. Nu voi fi martorul tău.
Ești singura care mă poate salva.
Nu asculți?
Richard o are pe fetița mea.
Dar nu te gândești la asta, nu? Nu!
Nu te gândești la ce se va întâmpla cu ea, și cu mine.
Bine-nțeles că nu! Te gândești doar la munca ta.
E tot ce contează pentru tine, fiindcă e tot ce ai în viața ta de polițist.
Îl dobori pe Richard, și va lăsa loc pentru un alt bastard,
unul pentru care ne vom ruga să fie mai puțin bastard decât cel dinainte.
Și asta-i realitatea!
Poate nu e realitatea ta, dar e a mea în fiecare zi, 24 cu 7.
Și nu e nimeni, tu sau altcineva, care să o poată schimba.
Așteaptă.
Dacă î-ți aduc fata înapoi, mă vei ajuta?
Eu-- eu-- Sunt cam zdruncinată acum.
Guvernul meu te va proteja. Ei îți vor oferi siguranță departe de-aici.
Departe unde? In China?
Adică, imi plac chips-urile, dar nu, mulțumesc.
Ascultă-mă.
Știu că ai avut ceva experiențe rele cu încrederea în oameni.
Dar dacă î-ți dau cuvântul meu,
vei fi în siguranță.
Da, dle. ministru.
Facem tot ce putem, dle. ministru.
Dar nu suntem magicieni care să scoata criminali din pălării ca pe iepuri,
în special unul care e antrenat ca acesta.
Sunt doar un polițist care încearcă să-și facă meseria. Da.
Vă voi suna eu mai târziu.
Richard! Doamne, Richard! Nu îți va veni să crezi asta.
Încearcă-mă.
Eu-Chinezul ăla mic și nebun --
Lupo a găsit locul perfect, doar că mirosea a creveți.
Și cum pot să găsesc vreun client când miros ca un crevete?
Și oricum, încercam să lucrez, când Max și Lupo au apărut.
Au intrat în magazin, și următorul lucru care-l știu,
micuțul ăla nenorocit a luat-o razna, și-și-- adică --
Max a încercat să mă protejeze, și chinezul i-a omorât pe amândoi.
Te cred.
Și apoi?
Și apoi m-a luat ostatecă.
M-a făcut să car chestiile astea, și m-a târât tot drumul până la biserica aia..
Știi tu, biserica mare din vârful dealului?
Și atunci - Știi tu -- M-a făcut...
să-l ajut să facă acele lucruri - ciudațenii cu tămâie și pijamale.
- Și de fiecare dată când încercam să fug.. - Te oprea?
Da.
Știi -- Știi filmle alea...
cu chinezul ăla care tot timpul lovea și zbiera --
- S-a folosit de kung fu să te bată? - Da. Da.
Așa a făcut. Uite.
Și m-a făcut să merg la restaurantul ăla unde mânca chestia aia lipicioasă...
cu ciudațenii în ea, știi tu, cum sunt melcii sau picioarele de broasca și..
Atunci ai scăpat prin fereastra de la baie?
- Când a adormit. - În restaurant?
El -- Da.
Richard.
Te rog, nu - nu fă asta.
Crezi că mai e acolo în restaurant?
Păi, a băut multe beri. De aceea am venit.
- Fiindcă mă gândeam că aș putea să te ajut.. - Ce?
Ți-aș putea arăta unde e.
- Nu ești prea obosită? - Oh, da, fii sigur. Aș putea dormi poate o săptămână.
Dar, nu știu. Eu--
Vrei să vin?
Nu știu. Ce crezi?
Cred... că ar trebui să vin.
Cred că ar trebui să rămâi.
Ok. E la-la Mandarin în Belville.
Dar-dar voi face tot ce vrei. Adică, eu doar --
Vreau doar să ai încredere în mine.
Am încredere în tine.
Stai. Stai.
Și dacă descopăr că nu pot să am, știu unde să te găsesc.
Cum rămâne cu fetița mea?
E în siguranță, ca și mămica ei.
Păzește-o.
Și, ce trebuie să facă o fată să primească mâncare aici?
Ok. Ok.
Stai un pic. Ce crezi, că sunt proasta satului?
Nu. Mai întâi imi aduci sandwich-ul,
și apoi îți dau desertul.
- Nu fă asta! - O ai?
Nu, totdeauna imi place să mă plimb legată la mâini de o țeavă de calorifer cu o țestoasă drept companie.
Deci n-o ai.
Ești tipic tu, sau cum sunteți toți polițiștii, fără pic de simt al umorului?
Asta te va ajuta?
Relaxeaza-ți brațul.
Nu-l pot relaxa mai mult. Haide, știi cum e cu cătușele.
- Sigur le ai pe toate? - Târgul era să-ți aduc toate casetele din biroul lui.
Vrei să ajungem la înțelegerea noastra sau ce?
Asculți?
- Nu, nu. Fără ace. - Fără ace. Nu.
- Cum faci asta? - Magie chineză.
- Să mergem la ambasadă. - Nu.
- Prima dată luăm fetița. - Nu, mai întâi la ambasadă, apoi mă duc să-ți aduc fetița.
Rahat. Nu voi sta undeva în siguranță în timp ce copilul meu e în pericol.
Așa că las-o baltă!
Pe unde?
A evadat?
Cum adica a evadat?
Cum a putut să scape?
E aici.
Ne vedem prin preajmă.
- Ce e locul ăsta?
E un orfelinat.
- Te superi? - Ce?
Rahat.
Oh, haide.
Aici e. Secțiunea "B," patul 13.
Ok.
Ce nu-i bine?
Nu știu. Cred că sunt un pic nervoasă.
Adică, n-am văzut-o de aproape un an.
Atunci n-o fă să aștepte.
Dă-i drumul.
- Ești în regulă? - Nu cred.
Cineva să mă ajute!
Aici, scumpo.
Asta-i pentru băieți. Nu aveți niște păpuși?
Toate păpușile mele lucrează.
Am avut o țestoasă, dar mama ta mi-a luat-o.
Când o voi vedea pe mămica mea?
Curând, dragă.
Foarte curând.
Fetița mea?
Calmează-te. Totul va fi ok.
Dar fetița mea e la el.
Și noi il avem la mână.
Nu-ți fă griji. Totul va fi bine.
Nu. Nu înțelegi.
Viața mea nu e vreun basm.
Viața mea e un iad.
Richard e diavolul,
și o are pe fetița mea, și o s-o omoare,
și apoi o să mă omoare pe mine.
Și apoi va găsi o cale să acopere totul.
Greșești. Îl vor aresta,
și vor avea grijă de tine și fetița ta.
"Ei"? "Ei"?
Nu dau nici doi bani pe ei.
N-am încredere în ei.
Eu am crezut în tine.
Pentru prima dată în -- Doamne, de nu știu când, din-totdeauna--
Nu știu de ce mă încred în cinava.
Mi-ai promis că vei avea grijă de ea.
Da.
Ești obosit. Cred că ar trebui să dormi.
- Alo? - Vreau copilul.
- Vreau caseta. - Am dat caseta guvernului meu.
- Ei vor ști ce să facă cu ea. - Greșită mișcare, Johnny Băiete.
Acum, când copilul nu are nici o valoare,
ce mă voi face cu el?
E prea tânără să muncească.
Poate nu.
- Ce crezi? - Cred că ar trebui să vii la fereastră.
Acum știu unde ești. Vin sus.
Vine sus.
Hei, dle--
Sună alarma!
Luptă!
Haide! Haide! Scoate-i pe ăștia afară!
Mișcă! Mișcă! Ăsta nu e un exercițiu!
Dă-i drumul acum!
Ah, Johnny, Johnny, sunt dezamăgit de tine.
Să vii la Paris pentru prima oară, și în loc să te distrezi,
faci toată tevatura asta fără de nici un folos.
- Nu-mi place să mă plictisesc. - Nici mie.
Și chiar acum te găsesc foarte plictisitor!
Stai!
Faci o mare greșeală.
- Ah, chiar? - În secunda...
care-ți trebuie ca să o ucizi,
voi avea eu tot timpul necesar ca să te ucid.
Te-am făcut.
Da, așa-i,
dar și eu pe tine.
Isabel?
Sunt un prieten al mămicii tale.
- Poți să aștepți afară?
Ok.
La revedere, domnule.
Ce mi-ai făcut?
Ți-am pus un ac în gât.
- Atât? - Într-un anumit punct, foarte interzis.
Se cheamă "Sărutul Dragonului."
Pupă-mă în cur!
Sângele din tot corpul se duce în cap.
Se oprește acolo, nu mai coboară.
Dar curând îți va ieși afară pe nas,
urechi, chiar și prin ochi.
Și atunci... vei muri, în chinuri.
Ești chiar isteț, Johnny Boy.
Numele meu nu e Johnny.
- Am dormit mult? - Numai un minut.
Fetița mea?