Tio...nio...åtta...sju...sex...fem...
...fyra...tre...två... ett...noll...start!
Ta det lugnt, det är farliga saker. Jag är utbildad astronaut.
Jag ska skjuta upp en ny raket så fort jag har fyllt på bränsle.
Det tar sex månader att resa till Mars.
Ett år på plats, sex månader tillbaka. Det blir två år.
Det jag försöker säga är...
Eftersom det är min sista kväll på jorden-
-så kan det här bli ett fint minne.
Försöka duger.
Woody? Mars 1 återvänder inte till jorden-
-förrän tio dar efter att Mars 2 har landat.
Vi kommer att ha gott om tid. Ni borde ta med ett basebollträ.
Vi kan spela baseboll på Mars.
Vi skulle krossa er!
Det ärjämna lag. Två män, en kvinna - samma handikapp.
Det är min fru du pratar om. Terri är en jäkligt bra shortstop.
-Ska vi slå vad om tusen dollar? -Segraren får allt.
Ni står med bollar.
På Mars 2 har jag högre grad än hon.
Så det blir jag som bestämmer. - Eller hur, älskling?
-Ja, älskling. -"Sir"och honnör.
-Ja, älskling, sir. -Snyggt!
Jag gillar inte att Nasa tillåter gifta par på ett sånt här uppdrag.
Ta det inte personligt, Terri.
Det känns underligt för oss som är kvar.
All forskning visar att äktenskapet skänker stabilitet åt långresor.
Då har de inte studerat några av de par jag känner.
Luke, ge dig nu. Han kommer inte.
Det är inte rätt. Jim borde också vara här.
-Det är sista kvällen. -Det är sista kvällen med oss också.
Jag vet. Förlåt, älskling.
-Jag älskar dig, Deb. -Jag älskar dig också.
-Du kan väl vara lite med Bobby? -Var är han?
I kojan.
Miljontals mil härifrån, långt ut i rymden...
Så ensamt...så kallt...
Så dåligt, Nick!
Knack, knack.
Bobby?
Alla dina kompisar leker. Varför sitter du här?
-Vem ska nu läsa godnattsaga? -Mamma.
Jag vill att du ska göra det. Nu blir vi aldrig klara med boken.
Jag har också tänkt på det.
Jag tar med en egen bok.
Jag läser ett stycke varje kväll.
Om du och mamma också gör det, så blir det som att läsa tillsammans.
Jag är väldigt spänd på att få veta hur Ben Gunn hamnade på ön.
-Låter det bra? -Ja.
Ser man på... Vi trodde inte du skulle komma.
Jag kände lukten av grillat kött.
Sen...var jag förlorad.
-Luktade det ända till Galveston? -Kan man säga.
-Jag ville inte förstöra hans kväll. -Han har väntat som en tokig.
Gör aldrig om det!
-Hur är det? -Bra.
-Varsågod. -Tack. Du är efterlängtad.
Kom.
Glöm det.
Erkänn att det var dumt gjort.
Du tänkte landa skeppet utan några data.
Bara för att du höjer rösten... -Jim, avgör saken.
-Det var riktigt gjort. -Det är just det jag menar.
Tre chefer på ett och samma skepp.
Det finns inget som skulle få tre så starka viljor att samarbeta.
Vi hade blivit en bra besättning.
Kanske. Om han var förstepilot.
Jag är en ganska bra stickjockey.
-Vad är en stickjockey? -"Jag är en ganska bra..."
Och det ska komma från mannen som landade Block Two-färjan!
Visst skapade jag rubriker, men först på Mars-
-ska de vara som doktorerat i hur man koloniserar planeten-
-och de som läst för mycket science fiiction-
-och har Blixt Gordon runt halsen.
Du läste lika mycket SF som jag. Du vågar inte bära smycken.
-Ge hit den där. -Nej, du får inte Blixt!
Maggie hade velat träffa er två pajasar en gång till.
Jag ska hämta en öl.
Du borde skänka kärran till ett museum.
Förbränningsmotor. Det finns inget bättre.
Jim...
Om Terri och jag kan hjälpa dig på nåt sätt, så ring oss.
Luke! Vi ses på Mars.
-Lös inte alla universums gåtor. -Jag lovar inget.
-Lycka till! -Tack, Woody.
Du borde ha fått uppdraget,Jim. Du och Maggie.
Ingen önskade det så hett som ni.
-Ni tränade i tolv år för det. -Det är glömt nu.
Om Maggie inte hade blivit sjuk och du inte hade hoppat av...
Jag vill säga en sak.
Jag ville ha det här uppdraget. Men inte på det här sättet,Jim.
Jag skulle avstå det om det gav oss Maggie tillbaka.
Jag vet det.
Det var en ära att få träna inför uppdraget.
Nu blir du den första människan på Mars. Njut av det.
Det ska jag göra.
Sköt om dig,Jim.
Detsamma.
Vi ses när jag kommer tillbaka.
Luke...
-Ha det så kul. -Det harjag alltid.
13 månader senare
-Luke, hör du mig? -Ja, Renee.
Jag har kopplat in ARES-8. Det är nåt du börse.
Uppfattat.
-Är det en slaggkon? -Nej, den är för spetsig.
Möjligtvis en krater.
Det är en krater, men kanske inte en vulkan.
Se på färgen och hur den blänker... Det ser nästan ut som is.
-Så här långt söderut? -Det finns inte is här. Såvida inte...
-Hur långt är det dit? -Sexton kilometer.
Vi meddelar kontrollen, sen går vi ut.
INTERNATIONELL RYMDSTATION
-Se upp för tröskeln. -Kan vi ta ett kort?
Den haren mycket ovanlig form.
Den verkar vara genomskinlig, åtminstone vad vi kan se.
Vi troratt det kan vara-
-ett utsprång från en underjordisk vattenpelare.
Om det ärså, kan vi ha hittat lösningen tillkolonisering.
Varsko teknikerna att det kan bli brådis.
Vi går ut så snart som möjligt och undersöker den närmare.
När ni ser det här är vi förmodligen på plats.
Nån mer som hör det där?
-Ja. Vad är det? -Vet inte. Det låter som störningar.
-Kan du fixa det? -Jag kan fixa allt.
Vilken blygsamhet...
Montera upp radarn.
En sak till...
Det är en väldigt speciell dag för en av våra vänner där hemma.
Han avskyr uppståndelse, så jag nämner inga namn.
Jag vill absolut inte genera Jim McConnell.
Hördes det? Det är försent nu.
-Den anger att det är metall. -Det kan inte stämma.
Under hela berget.
Höj effekten och gör ett försök till.
Titta på Jim.
Rodnar han och ler sitt blygsamma leende?
Titta på Ray.
Ser han förvånad ut?
Du kan inte hindra oss, Ray. Vi är miljontals mil bort.
Nu blåser vi.
-Allt klart, chefen. -Nu ska vi se vad berget består av.
Vad hände?
Herregud!
Får du med det, Sergei?
Renee!
Herregud!
Problem: Luckan är låst och går inte att öppna manuellt.
-Lösning? -Byt optiskt relä.
-Baggis. Vem hittar på det här? -Byt inte samtalsämne.
-Vi pratar om din systers bröllop. -Vi pratar om att ta danslektioner.
Ursäkta, men jag försöker fixa ett strömavbrott. Funkade det?
-Nej, byt optiskt relä. -Du distraherar mig.
-Kan vi inte dansa nån gång? -Vi dansade på vårt bröllop.
Det var inte dans. Du hasade runt och nöp mig i häcken.
Jag talar om riktig dans. Cha-cha...rumba...jitterbug...
En del gifta par dansar, andra åker till Mars. Sånt är livet.
-Test. -Det funkade.
Så fort vi kommer hem ska vi ta lektioner.
-Folk kan tro att vi är konstiga. -Om folk ser mig dansa, vet de det.
-Det här är väldigt oproffsigt. -"Sir." Du glömmer det.
-Cockpit från kontrollen. -Cockpit här.
Vi ska rapportera till centralen.
-Vem säger det? -De små männen i mitt huvud.
Det går inte, Phil. Vi försöker fixa ett strömavbrott.
Ray Beck sa åt mig att samla gruppen omedelbart.
Samtidigt som meddelandet tog slut fångade de upp en stark energipuls.
-Hur stark? -Oerhört stark.
Och besättningen?
Energin var så hög att ingen kan ha överlevt.
Hur är det med Remo? Den ligger i omloppsbana runt Mars.
Vi kollade den. Reservmodulen är oskadad.
Alla instrument är intakta. Men det var nåt annat.
Datorn innehöll ett väldigt svagt meddelande från Mars 1 basläger.
-Nån är vid liv. -Spela upp det.
-Det är problem med ljudet. -Spela upp det du har.
Jag måste fatta mig kort.
Jag får kanske ingen mer chans.
Vi begav oss till berget. Det hördes ett svagt ljud...
Nånting kom ut urbergets topp och angrep oss...
Herre gud...
De är döda!
Det är allt.
Luke måste vara illa däran om han inte har stuckit i returkapseln.
Den går att flyga ensam.
Det spelar ingen roll. Energi pulsen har slagit ut datorn.
-Hur klarade den sig för övrigt? -Ganska bra.
Vi måste flyga dit reservdelar till datorn.
Ta det lugnt. Det tar flera veckor bara att analysera uppgifterna.
Under tiden gör vi upp en plan.
-Luke behöver hjälp. -Han kan redan vara död.
Även om han inte är det, så kan han knappast skicka fler meddelanden.
Därför vet vi inte om det går att landa förrän vi nästan är framme.
Varför utnyttjar vi inte Sima? Satelliten är på väg till Saturnus.
Den kan ta bilder och läsa av strålningen vid baslägret.
Vänta lite nu.
Ni glömmer ett problem. Omloppsbanorna ligger fel.
Det dröjer åtta månader innan vi kan göra nåt.
Det går att lasta mer bränsle och ta sig dit snabbare.
-Påfrestningarna har inte testats. -Skeppet klarar det.
Skeppet klarar det säkert. Jag tänkte inte bara på det.
Det är jag som utarbetar såna här räddningsuppdrag.
-Jag vet att de klarar det. -Han har rätt, Ray.
Ge mig en plan senast 08.00 i morgon.
Du får den 06.00.
-Chefen, kan jag få prata med dig? -Sätt igång.
-Jag har inte rätt besättning. -Vad menar du?
-Vi kan ta hit Bjornstrom. -Han är bra, men inte på det här.
-Uppdraget har ett annat syfte. -Jag har inte godkänt det än.
Det måste ges bäst möjligheter att lyckas.
Jag vill ha McConnell som andrepilot.
Han är inte behörig.
-För att du underkände honom. -Det gjorde han själv.
Han hade bara ett par terapitimmar kvar, men han vägrade göra dem.
-Hans fru hade nyss dött. -Det var hans eget beslut.
Jag tvingades också fatta ett beslut. Det var svårt, men jag står för det.
Hon tynade bort inför hans ögon! Skulle han hålla tillbaka sorgen?
-Gjorde han fel som visade känslor? -Jag kunde inte lita på honom!
Maggies död tog knäcken på honom. Det tog knäcken på oss alla.
Du vet att han är bäst.
Han har fler timmar i simulatorn än vi andra tillsammans.
Om jag får honom som andrepilot, lovar jag att ta hem Luke.
DAG 173
-Vad är det för nåt? -En exakt bild av min drömkvinna.
Lägg av!
Min älskling!
-Vad är det nu? -En groda?
-Hej. -Hej. Se på det här.
-Jävlar. -Vad tror du att det är?
En sandstorm. Södra hemisfären, österifrån. Storjäkel dessutom.
Den är på väg mot Mars 1 basläger.
Det kan bli svettigt när vi ska landa.
Vi måste vara beredda på att handla snabbt.
Såna stormar kan täcka en hel planet.
-När passerar Sima? -I morgon 06.00.
Då får vi veta om vi färdats ända hit i onödan.
Jag tror att Luke lever.
lntresserade avd anslektioner ombedes komma till promenaddäck.
-Vad föranledde det här? -Viktlösheten, min vän.
På Mars återgår jag till att hasa och nypa henne i häcken.
lnkommande meddelande.
Det är Sima.
Förstora bild av basläger.
Skeppet står upprätt. Returkapseln också. Där är växthuset...
Vi vet att Luke levde åtminstone några timmar.
-Finns det några tecken på liv? -Där!
Scanna nordostlig kvadrant av basläger.
-Vad fan är det för nåt? -Gravar.
Det är bara tre. Det betyder att Luke lever!
Det betyder bara att ingen kunde begrava honom.
Kolla strålningen.
Normal.
-Gå till katastrofplatsen. -Gå till 41-9.
Vad är det för fel? Byt till infrarött.
Det måste vara nåt med Sima.
En jordbävning för ett halvår sen kan inte orsaka såna störningar.
Det var ingen jordbävning.
Viska försöka ta reda på vadsom ärfelmedbilderna.
Vi hållermedom att bevisen medgravarna inte äravgörande-
-och att en närmare kontroll ärnödvändig.
Uppriktigtsagt är vi lika förbryllade som ni.
Se upp förmindre sandstormar inärheten avbaslägret.
Men den stora som niupptäckte drarsöderut.
Alla härär väldigtspända. Det ärsäkert niockså.
-Sovordentligt. -Säg det!
-Vi räknar med... -Säg det!
-...att imorgon... -Säg det!
...får ni klartecken.
Tack!
-Lille Jimmy! -Jims första rymdskepp var klent.
Maggie gillade att titta på stjärnor.
Visa oss de fina tänderna!
Det här ska ni få för!
De träffades på flygskolan. Det var kärlek vid första flygturen.
-Vid Nasa blev det tuffare. -Maggie höll Jim i strama tyglar.
Jim försökte alltid utforska himla kroppar.
-Vad ska de göra? -Hundratusenmeters klubben!
-Uppdraget slutfört! -Vilket bröllop! Jag var aspackad.
Jag närmar mig målet. Tre...två...ett...kontakt!
Nu kan vistoppa där!
De lägger ännu ett kapitel till sin otroliga berättelse.
Skål förde ny utnämnda befälhavarna på Mars 1!
Vänta, det är inte slut än.
Det är Mars!
Vykorten går att köpa i Nasas souvenir butik.
Ni kommer att bevisa att det inte finns intelligent liv på Mars.
-Det ska du få äta upp! -Ge mig kameran.
Allt väl?
Ja.
I all mytologi, i alla kulturer har Mars alltid lockat människan.
Tänk om det ligger nåt bakom det?
Universum är inte ett kaos, det är en länk.
Liv söker liv.
Meningen medlivet måste väl vara att söka världar bortom vår egen?
Det är våruppgift.
Hon kan faktiskt ha haft rätt.
Om det inte var en jordbävning, så måste nåt annat ha orsakat det.
Du tänker på samma sak, eller hur?
Ständigt.
Jag tror att hon visste nåt, Woody.
Hon var den enda av oss som trodde att det fanns liv på Mars.
Vi åker inte tillbaka förrän vi har tagit reda på det.
Avstånd - 6783. 65 minuter till inträde i omloppsbana.
Vi gör simuleringen en gång till. Missar vi, finns ingen återvändo.
-Då svävar vi ut i evigheten. -Delta V-system laddat.
-Starta hjälpenhet. -Klart.
-Välj bränsleceller. -Klart.
Koppla in huvudbuss.
Öppna H2O2-ventiler.
H2O2-ventiler öppna.
-Koppla in bränslekontroll. -Klart.
Nollställ PW.
Hämta data från nödfarkost.
Klart. Väntar på bekräftelse.
Mikrometeorider.
Stäng av larmet!
Kritisktsystemfel.
-Läcka i skrovet. -Lufttrycket sjunker.
Woody, laga hålet. Det sitter bakom Jims hjälm.
90% lufttryck.
Kritisktsystemfel.
Trycket sjunker!
Dator, när tar luften slut?
4minuter, 9sekunder.
Trycket sjunker fortfarande. Det måste finas ett hål till.
Gå över till syre. -Jim, ta över. Jag går ut.
Nu löser vi det här!
-80% lufttryck. -Jim, hämta reservhjälmen.
-Hörde du,Jim? -Alla system har kraschat.
-Jag måste stänga bodelen. -Du kan få en propp.
70 % lufttryck.
Phil, du måste få ordning på navigationsdatorn.
Jag slår av strömmen i datorrummet och gör en varmstart.
Har det testats?
Skojar du? Datorerna är alldeles för dyra.
-Gör det. -Jag tror att det ska funka.
60 % lufttryck.
-Hur går det med AG:n? -Vänta lite.
50% lufttryck.
Jim, här är syre.
Röstidentifiering.
Ejgodkänd. Röstidentifiering.
-McConnell. -Godkänd.
-Stäng av gravitationsrotation. -Stänger av artificiell gravitation.
Här är syre.
-Vänta! -40% lufttryck.
-Klarar du dig? -Jadå.
-Vilken sektor,Jim? -Jag letar.
-Ta lite syre. -Jag klarar mig.
Kom igen...
Herregud... Det är som att leta efter en nål i en höstack.
Var är du, din jäkel?
-Lys i hålet så attjag ser det. -Jag har en bättre idé.
-Där! -Terri...
Pressa ut vätskan.
-Stopp! Pressa ur den. -Jim...
Låt det funka...!
30% lufttryck.
Woody...läckan är mellan sektor fem och sex.
-Fem och sex. Hör du? -Jag är på väg dit nu.
Herrejösses! Det gjorde vi inte i simulatorn.
20%% lufttryck.
10%% lufttryck.
Jim!
Svara mig. Det är Terri.
-J im! -Starta.
Andas!
Där satt den!
Luft tryck stabiliseras.
-Jim? -20% lufttryck.
Välkommen tillbaka.
30% lufttryck.
Det funkade! Snyggtjobbat!
Jag letar efter fler läckor.
lnträde i omloppsbana nära förestående.
Det går inte, Woody. Vi måste förbereda för inträde.
Jag kommer in.
Hej, min skönhet.
Förbered start av motorer.
Nu tänder vi på. Gör klart för inträde.
-Motorer? -Klart.
-System? -Klart.
Navigering? Klart för start. Jag laddar bränsle.
Bränsleladdning aktiverad.
Optimal inträdesvinkel om sju grader.
Nedräkning tillstart.
Sex...
...fem...
lnträde i omloppsbana. Optimal inträdes vinkel nära.
Jim?
...tre...
Optimal inträdesvinkel förestående.
...två...
-Ett. -Nu sticker vi till Mars.
-Läge felaktigt. -Slå av motorerna.
Inget svar. Jag kan inte styra skeppet.
-Spräng bultarna. -Det går inte.
Vi faller in i atmosfären. Vi kommer att brinna upp.
-Hur lång tid har vi på oss? -Vet inte.
-Var är Remo? -Vi kan inte docka med den.
Reserv modul lokaliserad.
-Den är i närheten. -Räkna ut hur nära den är.
Jag kan inte docka skeppet.
Inte skeppet - vi själva.
Ska vi docka i dräkter?
-Om vi missar Remo... -Vi har inget val.
Skärningsbana medRemo. Kurs uträknad.
En kilometer.
Förbered er att överge skeppet.
Sätt fart!
-Vad tittar du efter? -Jorden.
När vi kommer hem måste vi pröva det här i simulatorn.
-Hur är det med bränsle, Woody? -Jag har förbrukat 50 %.
Var är Remo?
Där är den!
-Herregud! -Vi kommer att missa den.
Vi når den inte. Inte så här.
Använd pistolen.
Det är för riskabelt.
Jag drar en lina till Remo. Bränslet räcker till det.
-Du får upp för hög fart. -Jag siktar över målet.
Sen tvärnitar jag. En baggis.
Vi ses om en stund.
Koppla loss mig.
Klart.
Jag kommer att missa målet. Jag bromsar.
Bränslet är slut. Det går för fort.
Jag överger enheten och bromsar med dräkten.
Herregud!
-Jag kommer att nå fram. -Vilken hastighet?
Det blir en ordentlig smäll. 32.
-Jag bromsar dig med pistolen. -Då nårjag inte fram.
Det här går bra.
Woody!
-Woody! -Nej, nej, nej, nej...
Terri, ta pistolen.
Phil, häng på. Kör!
Woody, hur är läget?
-Dräktraketerna är slut. -Jag kommer och hämtar dig.
-Det går inte,Jim. -Va?
Ni kan inte rädda mig.
Bränslet till dräktraketerna räcker inte.
-Det måste gå! -Jag gillar det inte heller.
-Räkna ut det, så får du se. -Jag gör det.
Vänta där, Woody. Vi hämtar dig med Remo.
-Det låter bra. -Det tar för lång tid med Remo!
-Då får vi pressa henne. -Vi hinner inte!
-Lyssna påJim. Det är en bra plan. -Nej, vi kommer och hämtar dig.
Var beredda på att bromsa. Jag räknar till tre...
-Gick det bra? -Vi är med,Jim.
Snyggtjobbat!
Det fii nns inte plats för oss.
Närjag öppnat luckan slänger vi ut lasten. - Håll ut, Woody.
Jadå,Jim.
Hej, min skönhet.
Den är öppen.
-Nej! -Kom tillbaka! Du klarar det aldrig!
-Terri, vad håller du på med? -Jag tänker inte se på när du dör.
-Du skulle göra samma sak för mig. -Dumpa lasten och starta systemen!
Inte om det var omöjligt. Bränslet räcker inte hit och tillbaka.
-Stanna med en gång! -Han har rätt. Det tjänar inget till.
Bra, älskling.
-Nu måste du vända tillbaka. -Så fan heller.
-Vad gör du? -Jag tänker komma närmare.
Då kan du inte ta dig tillbaka. Ska de hämta dig, dör de också.
Snälla älskling, vänd tillbaka.
Hjälp de andra att landa.
Jag tänker inte mista dig!
Jag kan inte låta dig göra det. Jag kan inte låta dig dö.
-Vad gör du? -Jag älskar dig.
Nej!
-Gud vad jag älskar dig. -Woody!!
Nej! Gode Gud, nej!
Kom tillbaka, Terri. Han är död.
Terri...
Vi behöver dig.
Snälla Terri, kom tillbaka.
Ray, det kom nya data alldeles nyss.
-Vi vet inte hur vi ska tolka dem. -Data?
Remo har landat på Mars.
-Kraschlandat? -Nej, sir.
Kurvan tyder på en kontrollerad landning, men det kan inte stämma.
De använde Remo som landare! Det måste varaJim McConnell.
Ingen annan skulle klara det. Det var som tusan!
Luckan till returkapseln gick att öppna.Jag går in.
Terri, funkar syregeneratorn?
Ja, men det dröjer innan den kan gå för fullt.
Jag går in i bodelen.
Det fii nns fortfarande syre här.
Det här är lite otäckt.
Jag gillar inte mörkret alls.
Jag behöver ljus.
Då ska vi se...
Returkapseln verkar vara intakt.
Menprecis som vi trodde ärdatorerna kass.
Filtren är igensatta.
I övrigt inga större skador.
Jag är i växthuset.
-Ni måste se det här. -Vad är det,Jim?
Det funkar.
Det var som fan!
Luke?
Du är inte här!
Din fru heter Debra! Din son heter Bobby!
Du läste "Skattkammarön" för honom.
Luke, det är ingen fara.
-Det ärjag. -Jim?
Stopp! Det är ingen fara.
Phil?
Terri?
Jim, vad gör du här? Du ska inte vara här.
Det här är ett räddningsuppdrag.
Woody ville ha mig som andrepilot.
Jag kan inte...Jag kan inte tro det!
Var är Woody?
Han klarade sig inte.
Nej, nej...
Gud!
Det fungerar. Jag ger dem koldioxid och ljus.
De ger mig syre och mat. Det är riktigt bra.
Det är ungefär som att vara gift, fast färre gräl.
Berätta vad som hände.
Vi slog på radarn.
Då kom den. Alla dog.
Vad menar du?
Kraften kom ur toppen på berget. Alla dog.
Men jag skonades. Varför? Varför?
Det måste ha funnits en anledning.
Plötsligt förstod jag varför.
Nån måste lista ut hemligheten.
Kom!
Är det bara jag som tycker att han beter sig underligt?
Låg gravitation kan orsaka hjärnskador.
Eller så lider han av nån form av syrebrist.
Eller så dog hans besättning och han har varit ensam på Mars i ett år.
Det är ett under att han har klarat sig så här länge.
Jag ska sätta honom in i vad som hänt.
Toppen...
Harjag fattat rätt?
Ert skepp flög i bitar.
Sen kraschade ni Remo vid landningen.
Ni har ingen mat, inget vatten inget reservsyre.
Inget annat än det här.
Vad för sorts räddningsuppdrag är det här,Jim?
Den sortens.
Nya navigationspaneler till returkapseln. Fyra biljetter hem.
Tack, gode Gud!
Närjag kvicknade till var ansiktsmasken sprucken.
Den läckte ordentligt. Jag orkade knappt tillbaka till basen.
Det tog flera veckor innan jag vågade gå tillbaka och leta...
...och leta efter deras kroppar.
Jag hittade bara Renee, men det kändes fel att bara gräva en grav.
Gud!
-Har det blåst så här länge? -Ja.
Vi såg en storm på skärmen, men centralen sa att den drog söderut.
Om den håller kursen, ja.
Luke, den här...vad det nu var... Den här kraften...
Kom den direkt ur bergstoppen?
Tror du mig inte?
Det gör inget. Men jag är inte galen.
Vad menar du med "hemligheten"?
Hundratals miljoner år har gått. Erosion, lava, stormar, meteorer...
Det är inte konstigt att vi inte har sett det.
Det var täckt av sand.
-Vad då, Luke? -Det här.
Herregud!
Gode Gud! Menar du att det är Ansiktet?
Det är Ansiktet. Nån annan än vi har format det.
Det är inte möjligt.
Herregud!
Jag vet.
Luke, det där ljudet du hörde före explosionen...
Det är svaret.
-Hör ni? -Ja.
Hör ni pauserna?
Jag förstod att det är ett mönster. Ett återkommande mönster.
-Matematiskt? -Jag tänkte också på det.
Mönstret består av grupper med tre toner.
Tre, tre, tre...upprepat.
Jag försökte analysera dem och kom att tänka på dimensioner.
Jag gav varje block, grupp och ton olika grafiiska värden.
Resultatet blev det här.
-Hallå. -Herregud! Är det...?
-DNA! -Ser du?
Ja. Det är en modell av DNA.
Nån lämnade den här.
Inte en människa.
Men vad är det för nåt?
En signatur.
Ett självporträtt av det släkte som skapade Ansiktet.
-Det ser mänskligt ut. -Nej, det fattas två kromosomer.
Men det ärjäkligt likt.
Skillnaden mellan människa och apa är bara tre procent.
Men de tre procenten resulterar i Einstein...Mozart...
-Jack Uppskäraren. -Han har rätt.
Fyra sängar, mediciner, spjälor, förband, en komplett sjukvårdsväska.
Och åtta tuber klådstillande salva. Vi kommer inte att dö av klåda.
Luke...hur känns det?
-Lättare. Mycket lättare. -Välkommen tillbaka.
Reservgeneratorn går att fiixa.
Vi borde kunna få syre igen. Vi ligger inte så illa till trots allt.
Bra, Terri.
Snyggt gjort.
Se här... Det här tycker Phil är absolut nödvändigt.
Lägg av! Min älskling!
-Det är ingen signatur. -Va?
Ljudet från Ansiktet. Det är ingen signatur, det är ett test.
Den ber om rätt svar.
Den vill att vi sätter dit de felande kromosomerna.
Vi ska bevisa att vi är människor.
-Vi riktade radarn mot den. -Den tolkade det som fel svar.
Det kan vara ett larm. När den får fel svar försvarar den sig.
Vad händer när den får rätt svar?
Jag vet inte, Phil.
Men vi måste ta reda på det.
Vi gör tvärtom.
Vi räknar ut vilka toner som motsvarar kromosomerna-
-och lägger in dem i ljudsignalen. Går det?
Ja.
Jag tror det.
Godtar radarn signalen så att vi kan överföra den till Ansiktet?
Ta det lugnt nu,Jim. Tänk om du har fel?
-Tre människor har redan dött. -Fyra.
Terri...
Om vi inte får svar på något, så dog de förgäves.
Vi behöver inte gå ut.
Det är mycket störningar.
Antennen skadades vid smällen. Det blir inte bättre än så här.
Jag har navigationspanelerna. Jag stänger luftslussen.
-Kolla bildsignalen. -Den verkar bra.
Hur nära behöver vi komma?
Jag stannar vid stenen.
Gör det.
Okej, då kör vi.
Titta,Jim. Det funkade! Gode Gud, det funkade.
Jag vet inte vad vi gjorde.
Men ser det ut som en hotfull gest?
Nej. Mer som en invit.
Eller ännu ett test.
-Strålning? -Normal. Seismisk - normal.
Vindmätare - stabil.
Luke... Funkar bilen fortfarande?
-Phil, hör du mig? -Lite otydligt, men jag hör dig.
Det här kommer att ta en stund. Vi gör som vi har bestämt.
Ge dig av 1 9.50, med eller utan oss. Uppfattat?
Ja.
Jim, är du säker på att du vill göra det här?
Jag är inte säker på något längre.
Men jag tänker inte vända tillbaka nu.
Ja.
Snälla...fungera!
Ja! Datorerna startade.
Jag börjar ladda mjukvaran.
Ytan verkar fast och jämn.
Ja. Den är slät.
Jag har bra fotfäste. Inga hinder. Vi kollar lufttrycket.
Jag måste säga att sikten snabbt försämras.
-Vi är instängda! -Rör er inte. Stå stilla där ni är.
Hallå?
Luke?
Phil, hör du mig?
Är det nån där?
Inga handtag. Vi kommer inte ut såvida inte nån släpper ut oss.
-J im, vad gör du? -Stäng dräkten!
-Det är tryck här. -Förutom Mars atmosfäriska tryck?
Omöjligt.
Vi är miljontals mil från jorden i ett vitt ansikte. Vad är omöjligt?
Det är 1 2 psi här inne. Kväve och syre.
Även kallat luft.
Vänta,Jim.Jag har inte kollat efter spårgaser och...
Skit samma.
Titta.
-Är det...? -Ja, det är Mars.
Det var dit de flydde.
Titta, ett skepp stannade kvar.
Jorden, innan kontinenterna delades.
Så gick det till!
För hundra miljoner år sen ökade plötsligt antalet liv på jorden.
De första flercelliga växterna och djuren dök upp.
Ingen har förstått varför eller hur det skedde.
De befruktadejorden.
De är vi. Vi är de.
Luke? Terri? Jim?
Returkapseln anropar bilen. Hör ni mig?
Returkapseln anroparbilen!
Phil? Vi hör dig.
Stormen blirbara värre och värre.
Ni måste ta ertillbaka tillskeppet!
Vi är i ett skepp.
Det här är ett rymdskepp.
Och nedräkningen har redan börjat.
Han har rätt.
Vi sticker härifrån.
Jim?
Vi måste sticka.
Jag följer inte med.
Vad pratar du om? Vi måste åka hem.
Det är ditjag ska.
Förstår ni inte?
Det var därför vi kom hit.
Terri, du hade rätt. Det är en invit.
Det är en invit att följa med dem hem.
Jag följer med.
Det är min uppgift i livet.
Som Maggie sa:
"Meningen med livet måste väl vara att söka världar bortom vår egen?"
Jag vet attjag gör rätt.
Ni måste skynda er tillbaka till returkapseln.
-Tack för att du räddade mitt liv. -Det var en ära.
Jag önskar att Woody var här och kunde se dig.
Han är här, Terri. Vi hade inte klarat det utan honom.
Han hade velat ge dig det här.
Returkapseln anropar bilen!
Returkapseln anropar bilen. Hör ni mig?
Phil, hör du mig?
-Han hör mig inte. -Det är knapptjag gör det.
Jag har tappat bort radiofyren. Vi kör i blindo.
Jag kör rakt fram. Det är vår enda chans.
Klockan är 19.49. Vi kommer inte att hinna.
Jag harjobbat med Phil i fyra år. Han åker inte utan oss.
Snälla Luke...Terri...J im!
Returkapseln anropar bilen. Hör ni mig?
Phil, hördu mig?Det ärLuke. Vi ärpå väg.
Phil är inte inne. Han åkte till jorden för fem minuter sen.
Lämna ett meddelande efter pipet.
-Var ärJim? -Han fiick skjuts med nån annan.
-Titta där. -Är det han?
Ha det så kul,Jim.