Tekster: Andreas Hansen
FAMILIEN ARMSTRONGS HJEM NEW YORK
ARMSTRONGS BARN KIDNAPPET
KAOS HOS ARMSTRONG
HVOR ER DU, LILLE PIGE?
KAMMERJOMFRUEN
VAR UGERNINGEN PLANLAGT INDEFRA?
DAISYS MOR, SONIA ARMSTRONG
OBERST HAMISH ARMSTRONG
ARMSTRONG BETALER LØSESUMMEN!
DAISY FUNDET MYRDET
FEM ÅR SENERE ISTANBULS ASIATISKE DEL
Billetten, tak.
Velkommen om bord, miss Debenham.
Deres billet! Det varer en time. Så skal De ikke vente.
Ikke vente? Efter alt det De har gjort for os, monsieur Poirot...
Generalen takker, fordi De reddede den britiske garnisons ære.
Brigadegeneralens tilståelse kom belejligt. Hvordan bar De Dem ad?
De kan hvile, når De kommer over på den anden side.
Santa Sofia kirken er et storslået syn.
Har De set den? Nej...
Væk!
Jeg håber, De foretrækker at bo på den europæiske side.
Jeg nærer ingen fordomme for nogle af kontinenterne.
Overfarten bliver nok behagelig. Bosporusstrædet er altid roligt.
Har De selv krydset det? Nej...
Velkommen oberst Arboo... Arboo...
Arbuthnott.
Færgen til Istanbuls centralstation og Orientekspressen afgår straks!
Ikke nu. Senere, når det er overstået.
Sikke en morsom, lille mand. Uden tvivl franskmand.
Godaften, sir. Det er denne vej.
Der har vi jo en gammel bekendt! Monsieur Poirot...
Hvordan har De det?
De har netop reddet mig fra et slagtilfælde. Tag plads.
Var maden god?
Spyddet var bedre end kebabben, flasken mere udsøgt end indholdet.
Og kaffen... Heldigvis skal jeg rejse til London i aften.
Med Orientekspressen? Udmærket, så får jeg rejseselskab.
Nå, hvor skal vi spise?
Jeg beklager, men det er umuligt at få en sovekupe på 1. klasse.
I december? Har Bulgarien erklæret Tyrkiet krig? Flygter aristokratiet?
Jeg er chef for linjen, og Poirot er en berømt detektiv og min ven.
Signor Bianchi... Det ordner sig. Vi må gå.
Orientekspressen afgår fra perron 1 klokken 21.
Godaften, Pierre. Velkommen, madame. Nummer 14.
Velkommen, fråulein Schmidt. Nummer 6.
Mrs Hubbard, mig en ære. De får Deres foretrukne kupe, nummer 11.
Signor Bianchi! Nummer 9 som altid.
Tak, Pierre. Er alt udsolgt? Ja, alle rejser åbenbart i aften.
De må alligevel prøve at skaffe en kupe til monsieur Poirot.
Hercule Poirot, den berømte...? Netop. Og desuden min gode ven.
Vil De vise mig...?
Godaften, frøken Ohlsson. Nummer 7.
Har De tabt noget? Min St. Christopher medaljon...
Den bringer lykke og beskytter mig mod alt ondt.
En lykketand, madame! En lykkebuddha!
Gudskelov, min Christopher medaljon!
Min ven er blevet kaldt til London
og jeg har personligt garanteret, at der er en kupe til ham.
Hector... Undskyld mig.
Mr Ratchett har reserveret plads, og vi vil gerne om bord straks.
Velkommen til nummer 10, mr Ratchett.
Mr Beddoes, underkøjen i nr. 1. Mr McQueen, underkøjen i nr. 4.
Og overkøjen? Som planlagt.
Monsieur Poirot kan få nummer 16, den er jo altid ledig.
Den er optaget af en mr Hardman.
I så fald må De give monsieur Poirot den tomme køje
over mr McQueen i nummer 4.
Så får De drikkepenge to gange.
Min mand nummer to var blevet afsindig.
Ingen plads til beautyboksen, ingen is, luft i den varme hane.
Tålmodighed, min ven. Vi er straks fremme.
Det må være en misforståelse...
Der er ikke andre ledige køjer. Monsieur Poirot skal ligge herinde.
Overkøjen er Deres. Vi afgår om et øjeblik.
Jeg undskylder ulejligheden, men det drejer sig kun om en nat.
Det er bedre end hotellet, ikke? Jeg tager menukortet som souvenir.
Jeg bestilte tre islamiske lerskåle fra 1200 tallet og seks bægre.
Jeg fik kun fem bægre, og en skål var revnet. Det var dyrt nok.
Send et telegram fra Beograd.
Hvad nu? Du ser træt ud. Jeg sov dårligt.
Belgieren i overkøjen snorkede.
Er der flere ubesvarede breve? Kun de anonyme.
Ja, dem kan vi jo ikke besvare. Få lidt søvn i øjnene
før belgieren kommer tilbage til kupeen. Gå bare.
Navnet er Hardman, kald mig Dick. Foscarelli. Kald mig Gino.
Beddoes...
Mr Beddoes.
I tre dage mødes disse mennesker, disse vildfremmede
på et tog, som styrer deres skæbne.
Ja, man skulle være i hans sko.
Er han lige så britisk som tøjet?
Nej, han er varmblodet ungarer og tåler ikke, man ser på hustruen.
Heldigt, vi ikke er unge mere.
Min mand nummer to sagde altid, at man skal få tilbage i dollar.
Hvad pokker er en drachmer? Det er valutaen i...
Han sagde også, at madkuponer aldrig giver problemer.
Men så skal man jo give ti procent i drikkepenge.
Miss Ohlsson har hovedpine. Vil De undskylde os.
Jeg har aspiriner, hvis De vil. Stoler ikke på udenlandsk medicin.
Undskyld mig, mrs Hubbard er i anmarch.
Blev han køresyg? Nogle ønsker måske at være i fred.
Og til middag? Den pocherede søtunge...
Med en ny kartoffel og lidt salat uden dressing.
Hvem var den elegante dame? Prinsesse Dragomiroff.
Undskyld, men er De så venlig at give mig lidt ild?
Ratchett. Har jeg den fornøjelse at tale med Hercule Poirot?
Fornøjelse, måske. Hensigt, bestemt. De bad om ild
men har endnu ikke tændt cigaren. Det er let at gennemskue.
Herligt! Tag plads. Et øjeblik, tak.
Mr Poirot... Po i rot.
Poirot, ja. I mit hjemland går vi også helst lige til sagen.
De skal påtage Dem et job. Jeg betaler rigtig godt.
Hvad drejer dette "job" sig om?
Jeg er en rig mand, og mænd i min position har ofte fjender.
Kun en. Hvad mener De?
For mænd i Deres position er det ikke usædvanligt
at det drejer sig om en fjende.
Hvad er Deres profession? Jeg er pensioneret.
Fra hvad? Forretninger.
Hvilken type? Babymad.
Men det gælder min sikkerhed. Er De i fare?
Jeg bliver truet på livet. Min sekretær kan vise Dem to breve.
Og jeg kan vise Dem denne.
Jeg gemmer den under hovedpuden.
5.000 dollar, mr Poirot.
Ikke? 10.000, 15.000?
Jeg har penge nok til at opfylde mine behov.
Jeg tager kun interessante sager. Og for Deres sag er interessen
forsvindende lille.
Beograd! Orientekspressen afgår om fem minutter.
Jeg flytter signor Bianchis bagage til pullmanvognen. De får hans kupe.
Men De kan ikke sidde op og sove. Tag det roligt, kære ven.
Det er bedst, De er i den gennemgående vogn til Calais.
Jeg får kun en læge som selskab. De er meget venlig.
Må jeg bede om nogle rene håndklæder, Pierre?
Hvem er mine nye naboer? Den svenske dame...
Hun deler kupe med miss Debenham. Og mr Ratchett til højre.
Hvor bor mrs Hubbard? Jeg vil gerne have ro.
Efter mr Ratchett i nummer 11. Alt for tæt på.
Hvem er det? Beddoes. Med noget beroligende.
Tak, Pierre. Godnat. Godnat og sov godt. I nummer 9.
Hvor mange dråber? Af baldrianen? To, som De sagde.
Nej, sæt det på bordet.
Sig til mr McQueen at jeg vil se det telegram, han sendte.
Du skal derind.
Den smukke grevinde...
Ingen fare, det var et mareridt.
Udmærket, mr Ratchett. Sov godt nu.
Dødsens stille...
Snedriver. Sikke en nat!
Der stod en mand i min kupe, da jeg vågnede lige før.
Jeg ved, hvem han var. Jeg var ved at gå ind til ham tidligere.
"Det skulle være for tyve år siden", sagde mr Ratchett. Da var jeg 15!
Ring endelig, hvis det sker igen.
Nu må det være nok!
Det må være er mine nerver.
Det er Beddoes. Med Deres morgendrink.
Deres Amber Moon, mr Ratchett.
Brug Deres nøgle.
Kæden er i.
Rør ikke ved noget!
Hvor er signor Bianchi og lægen? I spisevognen.
Hent dem.
Kan De ikke sende en meddelelse? Det er jo ikke et skib.
Vi er mellem Vincovci og Brod. I Jugoslavien.
Balkan... Det er klart. Sneen er Guds vilje.
Men hvor længe varer det?
Når vi ikke ankommer retmæssigt til Brod, sender De...
De må følge med, dr. Constantine. Også De, signor Bianchi.
Tilgiv mig... Kun Guds tilgivelse betyder noget.
Jeg må give prinsessen besked.
Signor Bianchi og dr. Constantine. Pas på glasskårene.
Pupillerne er stadig udvidede. Han har fået noget.
Det lugter af baldrian. Det er ufarligt, så der er mere.
Må jeg lukke hans øjne? Ja, tak.
Hvorfor har han mistet blod? Må jeg trække lagenet til side?
Mr Ratchett blev stukket med en kniv. 1012 gange.
Hvis De skal kaste op, så gør det endelig ikke op mod vinden.
Han har noget i lommen. Tillad mig.
Hans ur. Dødstidspunktet!
Han døde mellem midnat og kl. 02. Det stemmer.
Jeg ham skrige og ringe efter konduktøren klokken 00.40.
Da Pierre kom, sagde han, at han havde haft mareridt.
Senere hørte jeg ham bruge vasken.
Det er det sidste, vi ved.
De kan ikke nægte. Det er politiets opgave.
At udspørge passagererne om bord på mit tog? Aldrig.
De må løse mysteriet. Når vi ankommer til Brod, hvis vi gør det
siger vi, at der blev begået et mord og afleverer gerningsmanden.
Reserver pullmanvognen til hovedkvarter for opklaringen.
Og giv mig en plan over vognen til Calais. Med alle navne.
Jeg vil også se samtlige pas. De kan også få mit.
Hent alle pas til mr Poirot. Er der flere passagerer om bord?
I pullmanvognen er der kun mr Bianchi og jeg.
Så fokuserer vi på Calaisvognen. Hvor morderen angivelig findes.
Hav lidt tålmodighed, mine herskaber!
Alle får lov at tale med med monsieur Poirot, når tid er.
Det er frygteligt! Man har brudt Guds bud.
"Du må ikke slå ihjel." Hvorfor fik jeg ikke besked?
Jeg stod ham nærmest. Og jeg stod morderen nærmest.
Kan De identificere morderen? Overhovedet ikke.
Der var en mand i min kupe. Det var mørkt, og jeg småsov.
Hvordan ved De så, det var en mand? Jeg har erfaring fra to ægtemænd.
Med lukkede øjne? Det hjalp.
Han lugtede af tobak. De bedes følge med, mr McQueen.
Manden kom ind i min kupe for at få adgang til Ratchetts.
Ja, det må være den eneste årsag.
Nøglen, Pierre!
Skaf en hatteæske. En af de store gammeldags.
Prinsessens pige kan måske hjælpe Dem.
Giv mig fem minutter. Undskyld ventetiden, mr McQueen.
Jeg er glad for alle oplysninger. Hvad er for eksempel...
Sig mig først, hvem De er. Hvad er Deres status her?
Monsieur Poirot er detektiv, og jeg har bedt ham opklare sagen.
Nå, hvordan kendte De, mr Ratchett? Jeg var hans sekretær i et års tid.
Hvor mødtes De? I Persien.
Han samlede antikt lertøj med stort held. Jeg søgte koncession på olie
med meget lidt held, så jeg tog imod det job, han tilbød.
Siden har vi rejst rundt. Han kunne ikke sprog, så jeg klarede det hele.
Hvor kom han fra i Amerika? Det ved jeg ikke.
Han talte aldrig om sin baggrund. Hvorfor ikke?
Jeg fornemmede, at han forlod Amerika for at undslippe noget.
Og indtil for et par uger siden troede jeg, det var lykkedes.
Men så begyndte han at modtage anonyme trusselsbreve.
"Jeg myrder mordere."
"Vær beredt på at dø." Kortfattet.
Men dog indviklet. De sendte et telegram fra Beograd i aftes.
Han kaldte mig ind for at se, hvad jeg havde skrevet.
Det var sidste gang, jeg så ham.
Var der flere breve?
Jeg så dem ikke. Han brændte dem. Det forklarer...
Min interesse i hatteæsker.
Præcis hvad jeg har brug for!
Først knivstikkene. Var der et dusin?
Fem dybe, hvoraf tre var dødelige.
Resten er overfladiske.
To er så overfladiske, at de nærmest kun er skrammer.
Antyder det, at vi har to mordere, en stærk og en svag?
Eller en svag kvinde. Eller en stærk mand...
Som tilførte offeret alle sårene for at forvirre os.
Vi ved, at mr Ratchett var så omtåget på tidspunktet for mordet
at han hverken kunne råbe eller forsvare sig med denne.
Hvordan vidste De...? Han viste mig den.
Han tilbød mig 15.000 dollar
for at blive hans livvagt. Jeg afslog.
Jeg burde måske have sagt ja.
Nu til askebægeret...
To forskellige slags tændstikker, en cigarstump, en piberenser
og dette.
Med initialet "H". Fornavn eller efternavn?
Vi må se efter i passene.
Er det faldet Dem ind, at her er alt for mange spor?
Lad os undersøge det forhåbentlig sidste spor.
Det brændte papir.
Jeg bruger det til overskægget.
Til at smelte voksen.
Se nu, I er mine eneste vidner.
A I S Y, A R M S... Hvad betyder det?
Det betyder, at vi ved, hvem mr Ratchett virkelig var!
Og hvorfor han måtte forlade Amerika.
Husker De Armstrongsagen?
Ja, en lille, amerikansk pige blev kidnappet og myrdet.
Husker De hendes navn? Ja. Daisy.
D... A I S Y...
Mellemrum... A R M S... Daisy Armstrong!
Var Ratchett morderen? Nej. Morderen blev henrettet.
Han var den underordnede, som ikke vovede at angive sin chef.
Lige før henrettelsen afslørede han chefen og flygtede med pengene.
Jeg skammede mig over, at han havde et italiensk navn.
Han havde et barns liv på samvittigheden.
Mere end det.
Grundet chokket fødte mrs Armstrong før tiden et dødfødt barn
og det kostede hende selv livet.
Hendes mand, oberst Armstrong, skød sig selv!
Fruens kammerjomfru, som fejlagtigt var mistænkt for meddelagtighed
sprang ud af et vindue og døde. Fem personer døde!
Så var det ikke for meget, at Cassetti også måtte af med livet.
Kald alle passagererne ud i denne rækkefølge. Undtagen prinsessen
som er kongelig og meget ældre, end hun giver udtryk for.
Og da De allerede er her, kan vi jo begynde med Dem, Pierre.
De hedder Pierre Paul Michel? Korrekt.
To helgennavne. De er velsignet. Jeg har haft heldet med mig.
Ikke altid. Deres hustru blev slettet af passet for fem år siden.
Er hun gået bort? Hun døde...
Af sorg over vores eneste datter, som døde af skarlagensfeber.
Det gør mig ondt.
Lad os tale om noget mindre smertefuldt.
Hvilke passagerer gik sidst til ro aftenen før mordet?
Jeg så obersten sige godnat til mr McQueen klokken 01.30.
Han gik ind i sin kupe, nummer 15, og kom ikke ud igen.
Så De ikke nogen senere? En dame åbnede sin dør...
Jeg ved ikke, hvem det var, men hun gik mod toilettet bagerst i vognen.
Så De hende komme tilbage? Nej.
Der blev ringet efter mig. Apropos...
Vi hørte, at mr Ratchett ringede, fordi han havde haft mareridt.
Ingen fare, det var et mareridt!
Hvem ringede, mens De var hos mr Ratchett?
Prinsesse Dragomiroff. Hun bad mig kalde på pigen.
Tak, Pierre. Det var alt.
Han havde en nøgle til Ratchetts kupe.
Og han havde lånt en kniv af kokken.
Som han gentagne gange og uden motiv stak i det forbavsede offer.
Døren var ikke kun låst. Kæden var også i.
Jeg har fundet frem til Deres chefs sande identitet, mr McQueen.
Virkelig?
Som De selv mistænkte, hed han ikke Ratchett.
Han hed Cassetti og var hjernen bag kidnapningen af Daisy Armstrong.
Det vidste De ikke? Nej...
Så havde jeg hugget højre hånd af for at undgå at skrive hans breve.
Og dræbt ham med den venstre! De kunne altså gøre det selv?
Nu retter jeg vist mistanken mod mig selv.
Det var værre, hvis De forgav at sørge over Deres chefs død.
Min far var den anklager, som kørte Armstrongs sag.
Armstrongs besøgte os to gange for at tale om løsesummen.
Fruen var så blid og bange.
Men hun tog sig alligevel af en ung mand med teaterdrømme.
Hun lovede endda at skrive til... Hun døde, før hun nåede det.
Hun var lige så sød mod mig som en mor.
Undskyld, det freudianske spørgsmål, men elsker De Deres mor?
Ja, det gjorde jeg. Hun døde, da jeg var otte. Hvorfor?
Vi delte kupe den første nat, og De kaldte på hende i søvne.
Gjorde jeg? Jeg drømmer stadig om hende.
Sig det. Fortæl mig blot, at jeg er følelsesmæssigt hæmmet.
Ikke tale om. Det er Dem, der skal fortælle mig ting og sager.
Undskyld, men...
Hvordan fandt De ud af Ratchetts identitet?
Vi fandt et brev. Men så var det vel brændt?
Ja, det var det.
Hvordan kunne De så tyde det? Ved hjælp af en hatteæske. Tak.
Det var ham. Han tilstod på det nærmeste.
Nej, psykologien stemmer ikke. En følsom, moderløs dreng
bliver forgabet i en dame, fordi hun er venlig.
Skulle mr McQueen kunne havde begået en sådan udåd
uden at svigte sin "gudmors" godhed?
Gudmor! Der sagde De noget.
Jeg vil blot stille nogle enkle spørgsmål, mr Beddoes.
De gav mr Ratchett baldriandråberne i går.
Var han gået i seng? Han lægger sig tidligt på rejser.
Hvad var Deres opgave den aften? At sætte dråberne til ham.
Har De lagt det på mit bord? Nej, sir.
Hvem fanden har så? Aner det ikke, sir. Hvad er det?
Det angår ikke Dem. Jeg vil vide, hvor det kommer fra.
Var der andet, sir? Ja. Send mr McQueen herind.
Hvornår vil De vækkes? Ikke før ti.
Var det normalt? Ja.
Han nød altid sin Amber Moon, før han stod op.
De gav mr McQueen besked og gik ind i Deres kupe.
Den delte De med signor Foscarelli. Den italienske herre, ja.
Taler han engelsk? En slags.
Han har vist lært det på "Chicago". Taler I sammen?
Nej, jeg foretrækker at læse.
Hvad læser De, mr Beddoes?
"Kærlighedens Fange" af Arabella Richardson.
Er det om sex? Nej, 22.30.
Den var god. "Den er 22.30."
Og så faldt De i søvn? Først kl. 04. Jeg havde tandpine.
Og Deres selskab? Han snorkede.
En ting til. Hvordan blev De ansat af mr Ratchett?
Via en stor formidling i New York.
Og før det? Jeg gjorde tjeneste i hæren.
I Troon. I Fjernøsten?
Nej, i Skotland.
Tilgiv en uvidende belgier. Jeg troede, De var fransk.
Nej, nej. Vidste De, at mr Ratchett var af italiensk herkomst?
Det forklarer hans temperament.
Navnet var Cassetti. Siger det Dem noget?
Husker De Armstrongsagen? Nej... Åh, jo. Den lille pige.
Cassetti stod bag mordet. Hvad siger De til det?
Jeg siger altid, at arbejdsgiverne burde vise deres anbefalinger.
Tak, mr Beddoes. Bliv siddende. Var der andet?
Det var butleren. Han kunne gå ind til Ratchett til enhver tid.
Han kunne have puttet gift i baldrianen.
Hvem ved, hvad der gemmer sig bag det korrekte ydre?
Han læste jo "Kærlighedens Fange".
På det tidspunkt hvor De mener, han dræbte mr Ratchett.
Hjælpen er på vej, frygter jeg.
Vi må opklare sagen, før vi når frem til Brod!
Det ser sort ud for os, hvis de sender en sneplov.
Det er mrs Hubbards tur. Åh, nej!
Hjælpen er på vej, Det var på tide.
Sagen skal opklares før Brod. Altså korte spørgsmål, korte svar.
Helst blot et ja eller nej. Så begynd.
De hedder Harriet Belinda Hubbard. Ja, Harriet efter min...
De kender sikkert Ratchetts sande identitet nu.
Ja, hvilken... Kendte De familie Armstrongs?
Nej, men de var meget sociale... Jeg hørte Dem tale med Pierre.
Om en mand i Deres kupe omkring klokken 01.
Var døren mellem Deres og Ratchetts kupe ikke låst på Deres side?
Så vidt jeg ved. Min anden mand... Kunne De ikke se det fra sengen?
Nej. Min beautyboks stod i vejen.
Pierre undersøgte slåen senere... Ja, det ved vi.
Det gør De i al fald ikke. Undskyld?
De ved ikke, hvad jeg har fundet. På den avis jeg læste om natten.
En knap fra en konduktørjakke!
Vil De undersøge, om Pierre har tabt en knap, doktor?
Deres lommetørklæde, mrs Hubbard. Det er ikke mit.
Der står "H" på det. Men det er altså ikke mit.
Jeg bruger ikke den slags dyre pjat. Hvad skal man med det?
Et nys og det skal til vask.
De har været en stor hjælp i denne vanskelige sag.
Tak for Deres medvirken.
Sig til, hvis De får brug for mig igen.
Pierre mangler ingen knapper, og ingen er syet i for nylig.
Jeg er bange... Alle ser så fredfyldte ude bagefter.
Kun Gud kan give fred. Goddag, frøken Ohlsson.
Det er alt det svenske, jeg kan. Undskyld, hvis jeg er personlig
men de fleste skandinaver er normalt gode til fremmedsprog.
Men De har svært ved... Jeg er født tilbagestående.
Det er derfor, jeg arbejder i Afrika som missionær
og underviser små, brune børn, som er mere tilbagestående end jeg.
Men De var tre måneder i Amerika. Kunne De ikke forbedre sproget der?
Jeg deltog i en international gruppe
som indsamlede penge til Afrika fra rige amerikanere.
Jeg talte svensk for store forsamlinger
på det Svensk Amerikanske Institut i Minneapolis
og i andre store byer.
På ti uger indsamlede vi 14.000 dollar og 27 cent.
Hvor længe har De været religiøs? Siden jeg var fem år.
Jeg var ofte syg om sommeren og sad ude på græsset.
Da så jeg Jesus i himlen.
Blandt en masse børn.
Men børnene var brune.
Det var et tegn til, at jeg skulle tage mig af små, brune børn.
Var deres forældre religiøse?
Nej, de havde ingen respekt for Gud.
Det var ikke blot et tegn, men også en straf.
Gud vil sikkert tilgive Dem. Og vigtigere endnu...
Det vil Deres forældre også.
Her er den kupe, De deler med...
Ja, jeg har køje nummer syv. Netop.
Hvem har køje nummer 8? Det har miss Debenham.
En nydelig, ung dame fra Bagdad.
Hun underviser børn i stenografi. Fremmelige børn.
Forlod hun sin køje, efter afgangen fra Vincovci?
Nej, hun sov ligesom jeg. Hvordan ved De det, hvis De sov?
På Shimoga missionen kan jeg høre en slange ånde.
Forlod De kupeen?
Først om morgenen. I min morgenkåbe.
Er den hvid med røde dyr? Nej, det er uld.
Og miss Debenhams morgenkåbe? Den er lilla.
De mener syrenfarvet? Netop.
Hvorfor er De på denne rejse? For at samle penge ind.
Når dette er overstået, lover jeg Dem et lille honorar.
Gud vil belønne Dem.
Det var hende.
Meddel prinsessen at vi er i hendes kupe om et øjeblik, Pierre.
Hvor betænksomt.
Deres ungarske diplomatpas giver Dem ret til at afvise min afhøring.
Vi frasiger os denne ret. Det var venligt.
I Deres fælles pas står alle oplysninger om Deres mand.
Deres del består kun af en signatur og Deres pigenavn, Grånwald.
Ja, jeg er af tysk herkomst, men jeg er ungarsk statsborger.
Det første bogstav i Deres signatur er næsten udvisket af en fedtplet.
Myndighederne tager det ikke så tungt. De sidder med deres mad
og spilder smør, mens de stempler folks pas.
Og derfor vil jeg bede Dem skrive Deres signatur igen.
Elena Andrenyi, født Grånwald.
Ja, det ser vist helt rigtigt ud.
Så er der ingen mening i at spørge, om lommetørklædet tilhører Dem.
Nej, det har jo ikke mine initialer.
Og jeg behøver ikke at spørge om farven på Deres morgenkåbe?
Medmindre Deres interesse er abrikosfarvet silke.
Min interessere er forbrydelser.
Har De besøgt Amerika sammen? Nej, vi mødtes i Wiesbaden senere.
Senere? Efter min tjeneste i Washington.
Har De boet i Washington? Hvilken diplomat har ikke det?
Sov De ikke godt i nat?
Bortset fra mrs Hubbards udbrud sov jeg udmærket.
Og De, madame? Endnu bedre.
Vi vågnede først efter otte. Jeg tager altid Trional på togrejser.
Det er et yderst stærkt sovemiddel.
Det lyder, som om det er gift. Indtaget i store mængder er det.
De skal ikke anklage... Vi anklager ingen. De kan gå.
Tak for hjælpen.
Hvorfor læser du ikke mere?
Signor Bianchi...
Tillad mig at præsentere den berømte detektiv Hercule Poirot.
Hildegarde læste Deres avisartikler for mig, men det måtte høre op.
Nu om dage er den slags læsning det eneste, der holder mig vågen.
Og jeg har brug for det, jeg stadig kalder min skønhedssøvn.
Vil De have cognac? Ja, tak.
Ønsker De, jeg skal tilstå mordet på denne mr hvad hedder han nu?
Nej, tværtimod. Det er mig, der skal tilstå noget.
De har læst om mig, og jeg bør gengælde komplimenten
ved at sige, jeg har læst om Dem.
Jeg blev mindet om, at De var var gudmor til mrs Armstrong.
Hvordan blev De det?
Jeg var ven og beundrer af hendes mor, skuespillerinden Linda Arden.
"Hvorfor har De flyttet dolkene?" Et citat eller et spørgsmål?
Et citat. Jeg så hende to gange som Lady Macbeth.
Hun var tidens største tragedienne. Hun lever vel?
Ja, men hun er bundet til sengen.
Var der ikke også en yngre datter? Jo, men jeg husker ikke navnet.
Hun var aldrig hjemme. Hvad blev der af hende?
Hun giftede sig vist med en tyrk. Vi talte aldrig om det.
Hvad var mrs Armstrongs pigenavn? Hun hed Greenwood.
Må jeg ulejlige Dem lidt mere?
Der var andre i Armstrongs husstand. Havde de ikke en sekretær?
Jo, naturligvis. Og hun hed?
Hun hed...
Miss Freebody. Og en flot chauffør?
Jeg brugte ham aldrig. Der var vel flere mandlige tjenere?
Ja, obersten havde vist en indisk oppasser.
Og mrs Armstrongs kammerjomfru, som fejlagtigt blev mistænkt for...
Jeg har min altid egen pige med og talte ikke med Armstrongs.
Fråulein Schmidt husker sikkert...
De talte velsagtens med hinanden?
Ja, naturligvis. Men vi brugte altid kun fornavne.
Og hvad hed hun? Paulette.
Giv mig to aspiriner, Hildegarde.
Bestil et glas russisk te til mig, og så kan du gå.
Jeg ringer, hvis der er noget.
Så var der sygeplejersken.
Jeg havde ikke brug for en sygeplejerske.
Den prøvelse har jeg til gode.
De smiler aldrig, Deres Højhed. Det har min læge frarådet mig.
Vi vil ikke trætte Dem mere. De har været en stor hjælp.
Bed Pierre sende oberst Arbuthnott herind om fem minutter.
Må jeg tale med Dem inde i kupeen?
Prinsessens aspiriner... Vi lader døren stå åben.
De blev berørt, da jeg nævnte pigen Paulette.
Hun var rar. Vi var gode venner. Har De et fotografi af hende?
Jeg har altid mit fotoalbum med. Så er aftenerne ikke så lange.
Lad mig, jeg er stærk.
Rolig!
Dette kan være Deres og andres redning. Også Deres frues.
Hvornår åbnede De tasken sidst? Efter Beograd.
Da Pierre sendte mig ind til prinsessen. Jeg tog en bog frem.
Den er for stor til Pierre, og der mangler en knap.
Den knap, som mrs Hubbard fandt.
Og hovednøglen er i bukselommen.
Her er fotografiet.
Og denne yndige, uskyldige pige kastede sig ud gennem et vindue?
Værsgo, jeg fandt det på gangen. Det må være Deres.
Nej, det tilhører en fin dame. Som Deres frue?
Ja, men det er ikke hendes.
Jeg ved, hvad hun har, og desuden er initialet forkert.
Hvad er prinsessens fornavn? Natalia. Et russisk navn.
Så beholder jeg det. Må jeg beholde billedet til i aften?
Ja, det må De gerne. Men denne...
Er jeg nu anklaget for at have gemt den?
Det tror jeg næppe. De er bestemt loyal over for Deres frue.
De er ikke kammerjomfru, men også kokkepige, selskabsdame og ven.
De er en dygtig kokkepige, ikke? Det har alle fruerne sagt...
På gensyn.
Skal De åbne en tøjbutik?
Nej. Vi skal afslutte forhørene. Hvor ligger Shimoga?
Det er ikke mit område. Det ligger sydpå, i Mysore.
Er der en mission? Indien vrimler med missioner.
De rejser fra Indien til England på orlov. Hvorfor over land?
Hvorfor ikke? Søvejen er mere almindelig.
Jeg har mine egne grunde.
I en mordefterforskning er de mistænktes grunde ikke hans egne.
Jeg var en dag i Ur, Kaldeen
og tilbragte tre dage hos min ven flyvekommandanten i Bagdad.
Miss Debenham har også været i Bagdad.
Mordet kan være begået af en kvinde eller af en kvinde og en mand.
Er miss Debenham fysisk og følelsesmæssigt i stand til...
Det spørgsmål er irrelevant! Jeg spørger alligevel.
Miss Debenham er ikke en kvinde.
Hun er en dame. Kan damer ikke være mordere?
Hun havde aldrig set manden før! De er voldsomt engageret.
Jeg ved ikke, hvor De vil hen. Kendte de oberst Armstrong?
Ikke særligt. Jeg tjener den indiske hær, han tilhørte den britiske.
Den skotske. Hvordan ved De det?
Det stod i aviserne, da han havde skudt sig selv.
Frygteligt. Man skulle tro, han var gjort af noget stærkere.
Han modtog trods alt flere militære udmærkelser.
Hærens fortjenstmedalje.
Militærkorset...
Ratchett forårsagede fem menneskers død.
Den anklagede kammerjomfrus selvmord, mordet på barnet
mrs Armstrongs død i forbindelsen med fødslen af et dødt barn
og endelig oberstens selvmord, da han ikke kunne mere!
Jeg havde forstået ham, hvis han foruden disse udmærkelser
også havde modtaget Victoriakorset for tapperhed.
I så fald havde Ratchett fået, hvad han fortjente.
Selv om jeg hellere havde set ham dømt af 12 mand i en rigtig jury.
Vi mener, at mordet fandt sted klokken 01. 15. Hvad lavede De da?
Jeg sludrede med den unge McQueen i hans kupe.
Han var interesseret i Indiens fremtid, men ville have briterne ud.
Hvor længe "sludrede" De? Til omkring 01.30.
Vi holdt "tre pibestop".
De er den eneste piberyger i hele vognen.
I så fald er det vel Deres piberenser?
Det er samme mærke. Den lå i askebægeret hos afdøde.
I så fald har nogen anbragt den der. Den er brugt.
Eller mener De, at jeg er så dum, at jeg gik ind og myrdede Ratchett
rensede min pibe og efterlod piberenseren?
Nej...
Miss Debenham!
Må jeg blive? Nej!
Sæt Dem!
Kort sagt. De og obersten mødtes og faldt for hinanden i Bagdad.
Hvorfor skjuler I englændere altid den slags?
Lad mig besvare Deres spørgsmål i rækkefølge: Ja, ja, ved ikke.
Over til det, De ved. På båden hørte jeg Dem sige til obersten:
Ikke nu. Senere, når det er overstået.
Når hvad var overstået, miss Debenham?
Var det en opgave, som skulle udføres?
En grim ugerning eller lignende?
Det kan jeg desværre ikke svare på.
Ikke her, måske. Men når det jugoslaviske politi tager over...
Så er De nødt til at svare. Jeg kan ringe til mine advokater.
Det angår kun obersten og jeg. I en mordsag er intet privat.
Svar mig!
Monsieur Poirot har forbudt... Det kan han ikke tillade sig.
Svar mig! Lad miss Debenham være!
Jeg bad hende blot besvare et enkelt spørgsmål.
De vil måske svare i hendes sted?
Kan De aflægge ed på
at svaret behandles fortroligt, hvis det er irrelevant i mordsagen?
For et halvt år siden, før vi mødtes, blev min memsahib...
Min hustru. Hun blev træt af såvel Indien som af mig.
Hun forlangte skilsmisse.
Med tanke på min militære position nægtede jeg.
Ellers havde jeg mistet min kommando.
Min hustru rejste hjem til England, og jeg kan bevise, at hun har været
været mig utro gentagne gange.
Jeg har derfor indledt skilsmisseforhandlinger mod hende.
Og når disse forhandlinger er overstået
har jeg i sinde at fri til miss Debenham.
I mellemtiden er det af afgørende betydning
at vores adfærd...
...ikke foranlediger min hustru til at vende forhandlingerne mod mig.
Er det svar nok?
Tja...
Et svar er det i al fald.
Er Pierre kommet sig? Ja, ja.
Må vi gå? Ja, og vi siger ikke et ord.
Jeg beklager, hvis jeg gjorde ham fortræd. Jeg blev provokeret.
De kan have gjort det sammen.
Havde hun været i Amerika? Det behøvede jeg ikke at spørge om.
Obersten undskylder, Pierre.
Signor Foscarelli.
Er De amerikansk statsborger nu? Ja, ja.
På syvende år. Jeg husker...
Svar på spørgsmålene. Ellers tager det for lang tid.
De er automobilforhandler. Ja, ja. Amerikanske mærker.
Kendte De Cassetti? Nej, nej.
Han siger, han tilhørte mafiaen.
Hvem tror De, hans morder var? Nogen fra mafiaen.
De dræber ofte hinanden. Med kniv eller våben.
Hvorfor har De flyttet dolken? Den lå i min beautyboks.
Hvad sagde jeg? Det er et mafiaopgør!
Giv mig den.
Hvornår åbnede De tasken sidst? I går. Jeg tømte den.
Hvorfor åbnede De den så nu? Jeg ville lægge noget i igen.
Så er mysteriet løst. Den manglende knap.
Ja, og jakkens ejer er ikke om bord på toget.
Går De tilbage til spisevognen? Ja, jeg kan ikke være i kupeen nu.
Sørg for at borde og stole står, således at signor Bianchi
lægen og jeg kan præsentere gådens løsning for passagererne.
Hjalp jeg? Ja. Jeg har to spørgsmål til.
Forlod mr Beddoes Deres kupe i løbet af mordnatten?
Nej, han lå og gryntede på grund af sin tandpine.
Har De været i privat tjeneste? Nej.
Det var alt.
Nå? Det er menneskeblod.
Denne dolk kan have forårsaget alle sårene.
Og De ved, hvem der førte den? Det sidste forhør er en satsning.
Lykkes det, ved vi det!
Kom ind og sæt Dem.
Cyrus B. Hardman, teateragent? Nej.
Ikke teateragent, mener jeg. Det er et nummer.
Arrangeret af Pinkertons. Detektivbureauet?
Ratchett bad om en livvagt, og de sendte mig. Det gik ikke så godt.
Kan De bevise, at det er grunden til, De er her?
Paulette...
Paulette Michel.
I så fald behøver jeg ikke at foregive noget mere.
Hør efter, mine herskaber.
Jeg beder Dem være stille, mens monsieur Poirot taler.
Vil De sige noget, kan De gøre det bagefter.
En foragtelig morder er selv blevet myrdet på foragtelig vis.
Hvordan og hvorfor? Her kommer den enkle løsning.
Morderen er helt klart en totalt fremmed.
Mrs Hubbard så en mand i sin kupe umiddelbart efter klokken 01. 15.
Og senere fandt hun en knap fra en konduktørjakke.
Fråulein Schmidt fandt en konduktøruniform gemt i sin kuffert.
Den var for stor til Pierre, og der manglede en knap.
I bukselommen lå en hovednøgle.
Endnu senere fandt mrs Hubbard den blodige dolk
som ifølge lægen kan have været mordvåbnet.
Man kan deraf konkludere, at morderen, forklædt som konduktør
steg om bord i Beograd, trængte ind i Ratchetts kupe
stak ham til døde, gemte dolken og uniformen
og forlod toget, som sad fast i en snedrive.
Hvem var han? Jeg er tilbøjelig til at holde med mr Foscarelli
som tror, at det drejer sig om et mafiaopgør
hvis natur det jugoslaviske politi uden tvivl vil slå fast.
Er det alt? Nej, nej. Slet ikke.
Som jeg sagde, er det den enkle løsning.
Men der findes også en mere indviklet.
Husk på den første løsning, mens De hører den anden.
Lad os antage, at den mystiske fremmede ikke findes.
Så må mordet være begået af nogen eller nogle i vognen til Calais
som er til stede her nu.
Vi koncentrerer os om hvorfor, så får vi svaret på hvordan.
Det forbavsede mig ikke, at De alle havde hørt om Armstrongsagen.
Men det forbavsede mig lidt, da den første jeg forhørte, mr McQueen
indrømmede, at han havde kendt mrs Armstrong, om end flygtigt.
Hun var bange, men tog sig af en ung mand med teaterdrømme...
Løj McQueen, da han nægtede ethvert kendskab til Ratchetts identitet?
Eller var det en del af en plan at blive Ratchetts sekretær?
Ved at forhøre de øvrige passagerer håbede jeg at kaste lys over sagen
men vores samtaler gjorde blot alting mere dunkelt.
Da prinsessen hørte, at jeg vidste, hun var mrs Armstrongs gudmor
blev hendes svar straks ufuldstændige og undvigende.
Jeg vidste mere fra avisernes skriverier
end hun vidste fra sine besøg. Var der ikke en chauffør?
Jo, men jeg brugte ham aldrig.
Det er påskud! Hvad hed mrs Armstrongs kammerjomfru?
Jeg har min egen pige og behøvede ikke at tale med mrs Armstrongs.
Påskud! Jeg spurgte om de mandlige tjenere.
Obersten havde en indisk oppasser.
Oberst Armstrong gjorde tjeneste i den britiske hær i Indien.
Altså havde han haft en britisk oppasser, som Beddoes her.
Kun officerer i den indiske hær har indiske oppassere.
Jeg spurgte, hvad den yngre søster hed.
Det husker jeg ikke. Påskud!
Og navnet på sekretæren.
Miss Freebody.
Utroligt! Prinsessen leger vist en psykologisk associationsleg.
Freebody er partner i en af Londons mest kendte dametøjsbutikker
af den type prinsessen frekventerer.
Den anden partner hedder Debenham. Debenham & Freebody.
Var det et forsøg på at skjule noget om miss Debenham
som underviste i Bagdad?
Ved hun, hvad mrs Armstrongs yngre søster hedder?
Ellers kan jeg fortælle Dem det.
Da jeg spurgte prinsessen, hvad guddatterens pigenavn var
kunne hun ikke foregive ikke at vide det. Hun sagde:
Greenwood.
Grånwald er tysk for Greenwood!
Jeg var overbevist om, at Grånwald var guddatterens pigenavn.
Grevinde Andrenyi er altså mrs Armstrongs yngre søster.
Hendes fornavn er Helena. Ikke Elena.
Hvad blev der af det første bogstav?
Det forsvandt meget praktisk under en fedtplet i passet.
Hvorfor lavede man den plet med fuldt overlæg?
Fordi hun og ægtemanden frygtede, at lommetørklædet med bogstavet "H"
kunne sætte hende i forbindelse med mordet.
Jeg sværger på, at lommetørklædet ikke tilhører min hustru.
Nej, nej. Det gør det ikke.
Det tilhører heller ikke mrs Harriet Belinda Hubbard.
Eller den åh så loyale fråulein Hildegarde Schmidt!
Initialet er forkert. Hvad er prinsessens fornavn?
Natalia. Et russisk navn.
I det kyrilliske alfabet skrives bogstavet "N"
ligesom vores "H".
Når det fine lommetørklæde ikke behøves som bevis mere
afleverer vi det til Deres tro kammerjomfru? For det er hun vel?
Jeg har måske lagt en lille fælde.
De er en dygtig kokkepige, ikke? Det har alle fruerne sagt...
Hvis De var kammerjomfru, hvem ved så, at De var en god kokkepige?
Hvilket De jo var hos familien Armstrong.
Nå, hvem har vi så her i vognen
som har kendt eller var engageret i Armstrongsfamilien.
Først har vi mr McQueen, som var forgabet i mrs Armstrong.
Prinsesse Dragomiroff, som var mrs Armstrongs gudmor.
Grevinde Andrenyi, som var mrs Armstrongs søster.
Grev Andrenyi, Helenas kære ægtemand og mrs Armstrongs svoger.
Hildegarde Schmidt, som var mrs Armstrongs kokkepige.
Mary Debenham, som var mrs Armstrongs sekretær.
Det er rent gætværk! Jeg behøvede ikke at spørge...
...om hun havde boet i Amerika, fordi hun under forhøret sagde:
Jeg kan ringe til mine advokater.
En engelsk dame, som ikke har boet i Amerika, ville sige:
"Jeg kan kontakte mine sagførere."
Men til sidst var det den piberygende oberst Arbuthnott
som jog al min tvivl bort i denne besynderlige sag.
Han påstod, at han aldrig havde talt med oberst Armstrong i Indien
og dog huskede han, hvilke udmærkelser denne havde modtaget.
Men det vigtigste var hans syn på retssystemet.
...dømt af 12 mand i en rigtig jury.
Midnattens jerntunge har slået 12.
Pludselig begyndte dette tal at ringe i mit hoved.
Hvor mange knivstik var der? 12.
Hvor mange bogstaver, alle skrevet med forskellig skrift
bestod de to trusselsbreve af?
12. Hvor mange består en jury af?
12.
Hvor mange passagerer er der i vognen foruden mig og offeret?
12, monsieur.
Vis mig Deres tegnebog. De tier, mr Hardman!
Ratchett ville ikke have Dem som livvagt, han ville have mig.
De var gemen betjent, før De kom hos Pinkertons, ikke?
Og det er ikke usædvanligt, at en betjent
forelsker sig i en køn stuepige i sit distrikt.
Og De havde giftet Dem med hende, hvis...
Deres datter Paulette døde ikke af skarlagensfeber, vel?
Hun tog livet af sig, da hun blev mistænkt for meddelagtighed
i kidnapningen af og mordet på Daisy Armstrong.
Uden Dem var det aldrig gået, vel?
De skaffede forklædningen til "det mystiske mafiamedlem"
som eksisterede lige så lidt som kimonoens ejer.
Den "person" var blot udset til at forvirre og snyde mig.
Jeg har jo
et vist øje for kvinder.
Deres kosmopolitiske dialekt viste, at De har arvet en vis evne
efter Deres mor, som er skuespillerinde.
Men man må undre sig over, hvor i himlens navn Greta Ohlsson
har lært sit skrattende engelsk.
Jeg er født tilbagestående. Derfor arbejder jeg i Afrika som missionær
og underviser brune børn, som er mere tilbagestående end jeg.
I så fald virker det sært, at De kender ord som "honorar".
De tog Dem sikkert af små, brune børn i Shimoga
men det ligger i Indien, ikke i Afrika.
De måtte finde på noget, som kunne dække over tiden i Amerika
mens De tog Dem af den lille, hvide Daisy.
De kunne ikke forhindre hendes død og søgte trøst i en vision om Jesus
og en fremtid som missionær, der tog sig af små, brune børn.
De var heldig kun at blive bundet og ikke slået ned som tjeneren
mr Beddoes. De gjorde tjeneste i den britiske hær i Skotland.
Armstrong var oberst i den skotske hær. Vær venlig at bukke.
Ja, der er et ar. Vi sloges i messen.
Om en dessert, vi ikke kunne genkende.
Jeg er bange for, at De er blevet genkendt.
Mr Foscarelli har forstand på automobiler.
Jeg tænkte mig, at han måske var Armstrongs chauffør. Jeg spurgte
om han havde været i privat tjeneste.
Hans "engelske" er nok mere ægte end miss Ohlssons...
Men jeg tror, han mente ja. Tror?!
Hvad andet kan man? Er ingen her indblandet i forbrydelsen
hvorfor har De så fyldt mig med dumme og unødvendige løgne?
De regnede jo ikke med, at De ville dukke op på toget.
Det håbede jeg netop, at en anden ville sige.
Nu kommer min egen rekonstruktion af det, der skete på mordnatten.
Eller skal vi sige de mange vildspors nat.
Jeg ville blot ønske...
...at jeg kunne beskrive det, med den
mageløse bravur, den fuldkommenhed, den perfekte rytme
de gestus og udtryk, som får en til at tænke på skuespillerinden
Harriet Belinda... miss Linda Arden.
Hun ville spille komedie, men måtte ikke for sin mand.
Hvem af dem? Deres anden mand mr Hubbard
eller den første mr Grånwald?
Linda Ardens sværeste rolle nogensinde var den som mrs Hubbard
der organiserede denne usædvanlige hævnaktion.
Kan jeg formode, at Linda Arden ikke længere er bundet til sengen?
Jeg burde ligge i en seng på en sindssygeanstalt!
Fordi jeg ikke opdagede de numre, I lavede i tiden op til mordet!
Er der andet? Ja.
Send mr McQueen herind.
"...og seks drikkebægre. Stop. Kun fem blev leveret
hvoraf et var itu."
"Jeg ser frem til, at et nyt bliver fremsendt til min adresse i Paris."
Ingen fare, det var et mareridt!
Sov godt, mr Ratchett.
Klokken 01. 15 fortalte mrs Hubbard om manden i kupeen
som af en eller anden årsag tabte en knap.
Næste morgen blev mordet opdaget. Tidspunktet blev fastslået til
engang mellem midnat og kl. 02. Jeg drog forskellige slutninger.
Det gamle trick med det knuste ur, som viste 01. 15
blev udført for at narre mig.
Da mr McQueen havde pointeret, at Ratchett ikke kunne sprog
blev jeg luret til at tro, at han allerede var død
da der lød et råb på fransk fra hans kupe.
Jeg blev narret til at tro, at mordet blev begået før kl. 01. 15.
Og De havde hver især sørget for et vandtæt alibi.
Men lad os sætte, at mordet blev begået senere end klokken 01. 15
da al tumulten og de vildledende hændelser var ophørt.
Jeg faldt i søvn, da der nu var stille i toget
og alle sov.
Stille, ja...
Men folk sov ikke. Klokken 02 blev mordet begået.
Se det for dem...
For min datter og datterdatter.
Til minde om oberst Armstrong, en god soldat og en god ven.
For mrs Armstrong. De åbnede deres hjem og deres hjerter for mig.
For vores lille Daisy.
Tilgiv mig, Gud.
For min søster og min niece.
For den sorg du har påført min elskede hustru.
Morder!
Svin!
For min elskede guddatter.
For moder Armstrong fra Hector.
For min herre.
For min elskede Paulette.
Og min. Lad min døde datters sjæl hvile i fred.
Jeg gentager. En foragtelig morder
gik selv en foragtelig, måske velfortjent, død i møde.
Men på hvilken måde?
På den enkle måde, hvor han blev myrdet af en forklædt gangster?
Eller på den efterfølgende, mere indviklede måde
hvilket naturligvis vil medføre afhøringer og skandale.
Signor Bianchi, De må bestemme, hvilken løsning
vi skal præsentere for politiet i Brod. Jeg erkender
at jeg er i tvivl...
...men jeg tror, politiet i Brod foretrækker den enkle løsning.
Vi har jo uniformen at vise dem.
Når vi har den, må der have været en person i den
og derfor vælger jeg den enkle løsning.
Tak, Hercule.
Nu må jeg tage hånd om rapporten til politiet og min samvittighed.
Mor...