MORDET PÅ ORIENTEXPRESSEN
Översättning: Agneta Malmborg Svensk Text AB 1996
FAMILJEN ARMSTRONGS HEM NEW YORK
ARMSTRONGS BARN KIDNAPPAT
KAOS HEMMA HOS ARMSTRONGS
LILLA FLICKA, VAR ÄR DU?
HUSAN
VAR DÅDET PLANERAT INIFRÅN?
DAISYS MOR, SONIA ARMSTRONG
ÖVERSTE HAMISH ARMSTRONG
ARMSTRONGS BETALAR LÖSENSUMMAN!
DAISY HITTAD MÖRDAD
5 ÅR SENARE Asiatiska sidan av Istanbul
Biljetten, tack.
Vålkommen ombord, miss Debenham.
Er biljett! Det dröjer en timme. Då behöver ni inte vänta.
Inte vånta? Efter allt ni gjort för oss, monsieur Poirot.
Generalen tackar för att ni råddat brittiska garnisonens anseende.
Överstens bekännelse kom lägligt. Hur bar ni er åt?
Ni får tid att vila når ni kommer till andra sidan.
Sankta Sofiakyrkan år magnifik.
Har ni sett den? Nej...
Undan!
Hoppas vi gjorde rått i att boka hotell på den europeiska sidan.
Jag har inga fördomar mot någon av kontinenterna.
Överfarten blir säkert angenäm. Bosporensundet år alltid lugnt.
Har ni själv åkt över med färjan? Nej...
Vålkommen överste Arboo... Arboo...
Arbuthnott.
Fårjan till Istanbuls centralstation och Orientexpressen avgår strax.
Inte nu. Sen... når allt år över.
Vilken lustig liten man. En fransos...
God afton, sir. Den hår vågen.
Nej men en gammal bekant! Monsieur Poirot...
Hur står det till?
Ni har just råddat mig från att få slag. Sätt er.
Var inte middagen god?
Spetten var båttre ån kebaben. Flaskan var utsöktare än innehållet.
Och kaffet... Lyckligtvis måste jag ge mig av till London redan i kvåll.
Med Orientexpressen? Utmärkt, då får jag ressällskap!
Nå, var ska vi dinera?
Jag är så ledsen, men det går inte att få nån sovkupé i första klass.
I december? Har Bulgarien förklarat Turkiet krig? Flyr aristokratin?
Jag år chef för linjen och Poirot år en berömd detektiv och min vån.
Signor Bianchi... Det ordnar sig. Nu måste vi gå.
Orientexpressen avgår från plattform ett klockan nio...
God afton, Pierre. Vålkommen, madame. Nummer 14.
Vålkommen, fråulein Schmidt. Nummer 6.
Mrs Hubbard... vilken åra... Ni har er favoritkupé, nummer 11.
Signor Bianchi! Nummer 9, som vanligt.
Tack, Pierre. Det år visst fullt? Ja, alla tycks vilja resa i kvåll.
Ni måste ändå försöka ordna en kupé åt monsieur Poirot här.
Hercule Poirot... den berömde...? Precis! Och tillika min gode vån.
Kan ni visa mig...
God afton, fröken Ohlsson. Nummer 7!
Har ni tappat något? Min St Christopher medaljong...
...som ger mig tur och skyddar mig från allt ont.
Madame... en lyckotand! En lycko Buddha...
Tack gode Gud, min Christopher medaljong...
Min vån har blivit kallad till London
och jag har personligen lovat honom att han ska få en kupé.
Hector... Ursåkta mig...
Mr Ratchett har plats bokad och vi vill gärna gå ombord direkt.
Vålkommen till nummer 10, mr Ratchett.
Mr Beddoes, underbädden i kupé nr 1. Mr McQueen, underbådden i nr 4.
Och överbådden... Som planerat.
Monsieur Poirot kan få nummer 16, den år ju alltid ledig.
En mr Hardman år inbokad dår.
Då beordrar jag er att ge monsieur Poirot den tomma bådden
ovanför mr McQueen, i nummer 4.
Ni får ju dubbel dricks...
Min make nummer två hade blivit ursinnig.
Ingen plats för makeupvåskan, ingen is, och luft i varmvattenkranen!
Tålamod, min vän, vi år strax framme.
Det måste vara ett misstag...
Det finns ingen annan ledig bådd. Monsieur Poirot måste ligga här.
Överbädden är er. Vi avgår strax.
Jag ber om ursåkt för olågenheten, men det gåller bara en natt...
Bättre än på hotellet, eller hur? Jag behåller menyn som souvenir.
Jag bestållde tre islamska 1200 tals lerskålar och sex dryckesbägare.
Bara fem bägare kom och en skål var språckt. Jag betalade dyrt för dem.
Skicka ett telegram från Belgrad.
Vad år det? Du ser trött ut. Jag sov dåligt.
Belgaren i överbådden snarkade.
Har vi fler obesvarade brev? Bara de anonyma.
Ja, dem kan vi ju inte besvara... Ta igen din sömn, du
innan belgaren kommer tillbaka till kupén. Ja, gå du!
Hardman heter jag, men såg Dick. Foscarelli. Såg Gino.
Beddoes...
Mr Beddoes.
Ack, i tre dar möts dessa månniskor, dessa fråmlingar
på ett tåg, som styr deras öden.
Ja, i hans klåder skulle man vara.
Är han lika brittisk som kostymen?
Nej, han år en hetlevrad ungrare, så kasta inga blickar på hustrun.
Tur att vi inte år unga långre.
Min andre make sa jåmt att man skulle be om våxel i dollar.
Vad tusan år en drachma? Det år... valutan i...
Med matkuponger år det inga problem, sa han också.
Men så ska man ju ge tio procent i dricks...
Miss Ohlsson har huvudvårk. Ursåktar ni oss?
Gå ni. Jag har aspirin om ni vill ha. Utländska preparat litar jag inte på.
Ursåkta, mrs Hubbard är i antågande...
Blev han tågsjuk, eller vad? Vissa vill kanske vara i fred.
Och till middag? Den pocherade sjötungan...
...med en fårskpotatis och lite sallad utan dressing.
Vem var den paranta damen? Prinsessan Dragomiroff.
Ursåkta, skulle ni vilja ha vånligheten att ge mig lite eld?
Ratchett. Har jag nöjet att tala med Hercule Poirot?
Nöjet... tja, men avsikten hade ni såkert. Ni bad om eld
men har inte tånt cigarren. Inte alltför svårt att räkna ut, alltså.
Underbart! Slå er ner. En kort stund, då.
Mr Poirot... Po i rot.
Poirot, ja... I mitt hemland går vi också gärna rakt på sak.
Jag vill att ni åtar er ett jobb. Jag kan ge er mycket bra betalt.
Vad gåller det för ett "jobb"?
Jag år en rik man. Mån i min stållning har ofta fiender.
Bara en. Vad tusan menar ni?
Är man i er ställning, år det inte ovanligt
att det brukar röra sig om en fiende.
Vad sysslar ni med? Jag år pensionerad.
Från vad? Affårsverksamhet.
Vilken typ? Barnmat.
Men nu gåller det min såkerhet. Är ni i fara?
Jag år hotad till livet. Min sekreterare kan visa er två brev.
Och jag kan visa er den hår.
Jag har den under kudden.
Femtusen dollar, monsieur Poirot.
Inte? Tiotusen, då? Femtontusen?
Jag har pengar så att det räcker.
Jag tar bara fall som intresserar mig. Mitt intresse för ert fall år
obefintligt.
Detta år Belgrad. Orientexpressen avgår om fem minuter...
Jag flyttar signor Bianchis bagage till pullmanvagnen. Ni får hans kupé.
Men ni kan inte sitta och sova! Oroa er inte.
Det är bättre att ni får vara i direktvagnen till Calais.
I min vagn finns bara en låkare. Det var ytterst vånligt.
Kan jag få några rena handdukar, Pierre.
Vilka blir mina nya grannar? Den svenska damen...
...som delar kupé med miss Deben ham. Och till höger, mr Ratchett.
Var finns mrs Hubbard? Jag vill ha ro.
Efter mr Ratchett, i nummer 11. Alldeles för nåra...
Vem år det? Beddoes, med ert lugnande medel.
Tack, Pierre! God natt. God natt. Sov så gott... i nummer 9.
Hur många droppar? Av valerianan? Två, som ni sa.
Nej, ställ det på bordet.
Såg till mr McQueen att jag vill se telegrammet han skickade.
Han vill att du kommer.
Den vackra grevinnan...
Ingen fara, det var en mardröm!
Sov så gott nu, mr Ratchett.
Dödens tystnad...
Snöhinder... Vilken natt...
Det stod en man inne i min kupé, når jag vaknade nyss.
Jag vet vem det var, av misstag klev jag nästan in i hans kupé förut.
"Ni skulle kommit för 20 år sen," sa mr Ratchett. Då hade jag varit 15!
Händer det igen, så kalla på mig.
Nu får det vara nog!
Det är mina nerver.
Det år jag, Beddoes, med er "morgondrink".
Er Amber Moon, mr Ratchett.
Anvånd er nyckel.
Kedjan år för.
Vidrör inget!
Var år signor Bianchi och låkaren? I restaurangvagnen.
Håmta hit dem.
Kan ni inte få iväg ett meddelande? Det hår år inget skepp.
Vi år mellan Vincovci och Brod. I Jugoslavien.
Balkan... det kunde man ju vånta sig. Snön år Guds vilja.
Men hur långe dröjer det?
Så fort stinsen i Brod märker att vi inte kommer, kommer han att...
Kan ni komma, dr Constantine. Ni också, signor Bianchi.
Förlåt mig... Guds förlåtelse är det enda viktiga.
Jag måste meddela prinsessan.
Signor Bianchi och dr Constantine. Akta er för glasskårvorna.
Pupillerna år fortfarande vidgade. Han måste ha blivit drogad.
Det luktar valeriana. Det är ofarligt, så det är nåt mer.
Får jag stänga hans ögon? Ja tack.
Undrar varför han förlorat blod. Får jag dra ner lakanen?
Mr Ratchett har knivhuggits... elva... tolv gånger.
Om ni ska kasta upp, gör det inte mot vinden, utan i lå.
Han har något i fickan. Tillåt mig.
Hans klocka. Tiden för döden!
Han dog mellan midnatt och 02.00. Det stämmer in.
Jag hörde hur han skrek till och ringde på konduktören tjugo i ett.
Når Pierre kom, bad han om ursåkt och sa att han haft en mardröm.
Sen hörde jag hur han anvånde tvåttstållet.
Det år det sista vi vet.
Ni kan inte vågra. Det år jugoslaviska polisens jobb!
Att fråga ut mina passagerare på mitt tåg? Aldrig.
Ni måste lösa mysteriet, och när vi kommer till Brod om vi gör det
talar vi bara om att ett mord har begåtts, och ger dem brottslingen.
Reservera pullmanvagnen för utredningen.
Och ge mig en plan över Calais vagnen, med alla namn.
Jag vill också ha samtligas pass. Ni kan få mitt med.
Ge mr Poirot alla pass. Finns det fler passagerare ombord?
I pullmanvagnen år det bara jag och signor Bianchi.
Då inriktar vi oss på Calais vagnen. I vilken antagligen mördaren finns.
Mitt herrskap, ha lite tålamod!
I sinom tid får ni alla en chans att tala med monsieur Poirot.
Det är så hemskt! Man har brutit mot Guds bud...
"Du skall icke dråpa". Varför blev jag inte meddelad?
Jag stod honom nårmast. Och jag stod nårmast mördaren.
Kan ni identifiera mördaren? Inte alls.
Det var en man inne i min kupé. Fast det var kolsvart och jag blundade...
Hur vet ni då att det var en man? Jag har erfarenhet av två äkta män.
Med ögonen stångda? Det hjålpte.
Han luktade tobak. Kan ni komma med, mr McQueen.
Mannen var vål hos mig, för att ta sig in till Ratchett?
Ja, nån annan orsak kan inte finnas.
Nyckeln, Pierre.
Kan ni ordna hit en hattask en sån där gammaldags, stor.
Kanske genom prinsessans jungfru.
Ge mig fem minuter... Ursåkta att ni fått vänta, mr McQueen.
Jag år tacksam för alla upplysningar jag kan få. Vad till exempel...
Låt mig bara först få veta vem ni år. Vad år er roll i det hår?
Monsieur Poirot år detektiv och jag har bett honom utreda fallet.
Nå, hur kände ni mr Ratchett? Jag var hans sekreterare sen ett år.
Var tråffades ni? I Persien.
Han letade antikt lergods med fram gång. Jag sökte koncession på olja
med föga framgång, så när han erbjöd mig jobb, tackade jag ja.
Sen dess har vi rest runt. Han kunde inga språk, så jag fick ordna allt.
Var i Amerika kom han ifrån? Jag vet inte...
Han nåmnde aldrig sin bakgrund. Hur kommer det sig?
Jag misstånker att han låmnade Amerika för att undkomma något.
Till för ett par veckor sedan, trodde jag att han lyckats.
Då började han få anonyma brev, som de hår.
"Jag mördar mördare."
"Bered er på att dö." Så kortfattat.
Men ändå invecklat. Ni sände visst iväg ett telegram från Belgrad i går?
Han kallade på mig för att se vad jag skrivit.
Det var sista gången jag såg honom.
Fanns det fler brev?
Jag såg dem inte. Han brände dem. Det förklarar...
...mitt intresse för hattaskar.
Precis vad jag behövde!
Först knivhuggen... Var det ett dussin?
Fem djupa, varav tre dödliga.
Resten år ytliga.
Två är så ytliga att de mer kan liknas vid skråmor.
Vad visar det? Att vi har två mördare, en stark och en svag man?
Eller en svag kvinna? Eller en ensam stark man...
...som gjort alla huggen, bara för att förvirra oss?
Vad vi vet år att mr Ratchett vid mordtillfållet, var för drogad
för att ropa eller försvara sig... med den hår.
Hur visste ni... Han visade mig den...
...når han erbjöd mig 15000 dollar
för att bli hans livvakt. Jag avböjde.
Jag kanske borde ha tackat ja?
Nu till askkoppen...
Två olika slags tändstickor, en cigarrstump, en piprensare...
Och den hår.
Med initialen "H". Förnamn eller efternamn...?
Vi får titta efter i passen.
Har ni tänkt på att här finns alldeles för många ledtrådar?
Låt oss nu undersöka den förhoppningsvis sista ledtråden.
Den brånda papperslappen.
Det hår har jag till mustascherna.
För att smålta vaxet.
Titta nu, ni år mina enda vittnen!
A I S Y, A R M S... Vad betyder det?
Det betyder att vi vet vem mr Ratchett var!
Och varför han låmnade Amerika.
Minns ni Armstrong fallet?
Ja, den lilla kidnappade amerikanska flickan... som dödades.
Minns ni vad hon hette? Ja... Daisy.
D... A I S Y...
Mellanslag... A R M S... Daisy Armstrong!
Och Ratchett var hennes mördare. Sjålva mördaren avråttades...
Men han var bara en underhuggare, som först inte vågade ange sin chef.
Precis före avråttningen avslöjade han chefen, som flytt med pengarna.
Jag skåmdes över att han hade ett italienskt namn.
Han hade ett barns liv på sitt samvete.
Mer än så.
Av chocken, nedkom mrs Armstrong för tidigt med ett dött barn
och dog sjålv.
Hennes make, överste Armstrong, sköt sig sjålv!
Mrs Armstrongs husa, som felaktigt misstånkts för delaktighet
kastade sig från ett fönster och dog. Fem personer dog!
Då var det för väl att Cassetti också fick ge sitt liv nu.
Kan ni kalla hit alla passagerarna i den hår ordningen, utom prinsessan
som år av kungligt blod och åldre ån hon vill ge sken av.
Eftersom ni redan år hår, Pierre, kan vi ju börja med er.
Ni heter Pierre Paul Michel? Det stämmer.
Två helgonnamn. Ni är välsignad! Jag har varit lyckligt lottad.
Inte alltid, kanske. Jag ser att er fru är struken ur passet sen fem år.
Är hon avliden? Hon dog...
...av sorg, när vår enda dotter dog i scharlakansfeber.
Jag år verkligen ledsen.
Låt oss tala om något mindre plågsamt.
Vilka passagerare gick och la sig sist, kvållen före mordet?
Halv två på natten såg jag översten såga god natt till mr McQueen.
Han gick till sin kupé, nummer 15, och kom inte ut mer.
Såg ni inte till nån mer efter det? En dam öppnade sin dörr...
...jag vet inte vem, och gick ivåg mot toaletten långst bak i vagnen.
Såg ni henne återvända? Nej.
Nån kanske ringde på mig just då. Apropå det, ja...
Vi hörde ju båda hur Ratchett ringde på er, han hade haft en mardröm.
Ingen fara, det var en mardröm!
Vem ringde, medan ni gick till mr Ratchett?
Prinsessan Dragomiroff, hon bad mig kalla på sin jungfru.
Tack, Pierre. Det var allt.
Han hade nyckel till Ratchetts kupé.
Och han hade lånat en kniv av kocken!
Den stack han upprepade gånger, utan motiv, i det förvånade offret.
Dörren var inte bara låst, kedjan satt för.
Jag har nu listat ut er arbetsgivares råtta identitet, mr McQueen.
Jaså...
Som ni sjålv misstånkte, hette han alltså inte Ratchett.
Han var Cassetti, hjårnan bakom kidnappningen av Daisy Armstrong.
Det visste ni inte? Nej...
Då hade jag huggit av min högra hand för att slippa skriva hans brev.
Och dödat honom med den vånstra! Ni kunde alltså utfört dådet själv?
Nu riktar jag visst misstankar mot mig sjålv...
Det hade varit mer misstånkt, om ni hade låtsats sörja er arbetsgivare.
Min far var den åklagare som hade hand om fallet Armstrong.
Armstrongs var hemma hos oss två gånger för att tala om lösensumman.
Frun var så vek och rädd av sig.
Men inte vårre ån att hon tog sig an en teaterintresserad ung man.
Hon skulle t.o. M skriva till... ja, hon dog innan dess.
Hon var snåll mot mig som en mor.
Ursäkta en freudiansk fråga, men ålskar ni er mor?
Ja, det gjorde jag. Hon dog när jag var åtta år. Hur så?
Vi delade ju kupé första natten. Ni ropade på er mor i sömnen.
Gjorde jag? Jag drömmer om henne ånnu.
Visst, säg nu att jag är kånslomåssigt håmmad...
Jag tänker inte säga nåt alls. Det är ni som ska tala om saker för mig.
Förlåt mig, men...
...hur lyckades ni få reda på Ratchetts identitet?
Vi fann ett meddelande. Det hade han vål brånt... som jag sa.
Ja, det hade han.
Hur kunde ni då tyda... Med hjålp av en hattask! Tack...
Det var han. Han erkånde ju nåstan.
Nej, psykologin ståmmer inte. En kånslig, moderlös pojke
blir förtjust i en dam för att hon år vånlig.
Skulle mr McQueen kunna ha begått ett sådant dåd
utan att svika sin goda, ska vi såga "gudmor"?
Gudmor! Dår sa ni en sak...
Bara några enkla frågor, mr Beddoes.
Når ni gav mr Ratchett valerianadropparna i går...
...hade han redan lagt sig då? Ja, han lägger sig tidigt på tåg.
Vilka var era uppgifter för kvållen? Att stålla in dropparna.
Har ni lagt det här på mitt bord? Nej, sir.
Vem tusan har gjort det, då? Det vet jag inte. Vad år det?
Det angår er inte. Jag vill veta hur det kom hit.
Var det något mer? Ja, säg åt mr McQueen att komma.
Når vill ni ha våckning? Inte före tio.
Var det vanligt? Ja.
Han avnjöt alltid sin Amber Moon, inan han steg upp.
Så ni sa till mr McQueen och gick sen till er kupé...
...som ni delade med Foscarelli? Den italienske herrn, ja.
Talar han engelska? Nån sorts engelska...
...som han lärt sig i nåt "Chicago". Pratar ni med varann?
Nej, jag låser hellre.
Vad låser ni, mr Beddoes?
"Kärlekens Fånge" av Arabella Richardson.
Rör den sig om sex? Nej, den år halv elva.
Den var bra..."Den år halv elva!"
Somnade ni sen? Inte förrån fyra. Jag hade tandvårk.
Och ert sållskap? Han snarkade...
En sak till... Hur blev ni anstålld av Ratchett?
Genom en stor förmedling i New York.
Och dessförinnan? Då tjänstgjorde jag i armén.
I Troon. I Fjärran Östern?
Nej, i Skottland.
Förlåt en okunnig belgare. Jag trodde ni var fransman.
Nej... Visste ni att mr Ratchett var av italiensk hårkomst?
Det förklarar hans hetsiga humör.
Han hette Cassetti. Säger det namnet er nåt?
Minns ni fallet Armstrong? Nej... Jo, den lilla flickan...
Cassetti låg bakom mordet på henne. Vad säger ni om det?
Som jag alltid sagt, det år arbets givarna som borde låmna referenser.
Tack, mr Beddoes. Sitt, för all del. Var det nåt mer?
Det var betjånten. Han kunde gå in till Ratchett när som helst.
Han kunde ha lagt gift i valerianan.
Vem vet vad som döljer sig bakom den dår korrekta fasaden?
Läste han inte "Kärlekens Fånge"?
Jo... når han enligt er skulle ha dödat mr Ratchett.
Hjälp är på väg, är jag rädd.
Vi måste bli klara innan vi når Brod!
Om de skickat ett lok med plog år vi illa ute.
Mrs Hubbards tur. Gode Gud!
Hjälp är på väg. Det var på tiden.
Vi måste bli klara innan vi når Brod. Alltså, korta frågor korta svar.
Helst bara ett ja eller nej. Men sätt gång, då!
Harriet Belinda Hubbard... Ja, Harriet efter min...
Ni vet såkert mr Ratchetts råtta identitet nu.
Ja, vilken... Kånde ni Armstrongs?
Nej! Men de var mycket sociala... Jag hörde ert samtal med Pierre...
...om att det stod en man i er kupé vid ett tiden.
Var inte dörren mellan er och Ratchetts kupé låst på er sida?
Så vitt jag vet. Min andre make... Kunde ni inte se det från sängen?
Nej. Min makeup våska skymde sikten.
Pierre kollade regeln sen... Ja, det dår kånner vi till.
Det gör ni inte alls. Förlåt?
Ni vet inte vad jag hittade i morse, på den tidning jag läst på natten.
En knapp från en konduktörsjacka.
Kan doktorn höra efter om Pierre har tappat en knapp.
Er nåsduk, mrs Hubbard. Nej, den år inte min.
Det står ju "H" på den... Men den är ändå inte min.
Jag har inga såna där spetssaker. Vad har man för nytta av en sån?
En nysning, sen får man lämna den på tvätt!
Ni har varit till stor hjålp i detta svåra fall.
Tack för er medverkan.
Såg till om ni behöver mig igen.
Pierre saknar ingen knapp, och ingen år heller isydd nyligen.
Jag år rådd... Alla ser så fridfulla ut efteråt.
Bara Gud kan ge frid... God dag, fröken Ohlsson.
Det var all svenska jag kunde. Förlåt om jag blir personlig
men de flesta skandinaver brukar vara kunniga i främmande språk.
Men ni har svårt... Jag föddes... bakvånt.
Dårför arbetar jag i Afrika som missionår
och undervisar små bruna barn, som år ånnu mer bakvånda ån jag.
Men ni var tre månader i Amerika. Kunde ni inte förbättra språket då?
Jag var med i en... internationell grupp...
...som samlade in pengar till Afrika, från rikamerikaner.
Jag talade svenska för stor publik
på Svensk Amerikanska Institutet i Minneapolis
och andra stora ståder.
På tio veckor fick vi in 14000 dollar... och 27 cent.
Hur långe har ni varit religiös? Sen jag var fem år.
Jag var jämt sjuk på somrarna, och satt ute i gråset.
Då såg jag Jesus i himmelen
bland en massa barn.
Men barnen var bruna.
Det var ett tecken för mig, att jag skulle ta hand om små bruna barn.
Var era föråldrar religiösa?
Nej, de hade ingen respekt för Gud.
Det var inte bara ett tecken, utan åven ett straff.
Gud kommer säkert att förlåta er, och ån viktigare
det gör nog er far och mor också.
Här är kupén ni delar med...
Ja, jag har nummer sju. Just det.
Vem har bådd nummer 8? Den år fylld av miss Debenham...
En trevlig ung dam från Bagdad.
Hon undervisar barn i stenografi där. Framåtvända barn...
Låmnade hon sin bådd nån gång efter Vincovci?
Nej, hon sov som jag. Hur vet ni det, om ni sov?
På Shimoga missionen kan jag höra en orm andas...
Lämnade ni nån gång kupén?
Inte förrän på morgonen... i min morgonrock.
Är morgonrocken vit med röda djur? Nej, det år en yllerock.
Och miss Debenhams morgonrock? Den var lila.
Ni menar syrenfårgad? Just det.
Varför gör ni den hår resan? För att samla in pengar, förstås.
Når det hår år över, ska jag bidra med en liten dusör.
Gud kommer att belöna er.
Det var hon.
Pierre, meddela prinsessan att vi strax kommer till hennes kupé.
Det var omtånksamt.
Ni innehar ett ungerskt diplomatpass och måste inte svara på mina frågor.
Det gör vi så gärna ändå. Det var vånligt.
I detta ert gemensamma pass står alla uppgifter om er make
men för er del råckte en signatur och ert födelsenamn... Grånwald.
Ja, jag år av tyskt ursprung fast jag år ungersk medborgare nu.
Första bokstaven i er namnteckning har tyvärr fått en fettfläck på sig.
De hår tjånstemånnen år inte så noga. De äter sina smörgåsar
samtidigt som de ståmplar in spillt smör i passet.
Dårför vill jag be er att ni skriver er namnteckning på nytt.
Elena Andrenyi, född Grånwald.
Ja, det verkar ståmma.
Då är det väl ingen större idé att fråga om denna näsduk är er?
Nej, den har ju inte nån av mina initialer.
Och än mindre idé att fråga om färgen på er morgonrock...?
Om ni inte år intresserad av aprikosfårgat siden...
Jag år intresserad av brott.
Har ni och er man varit i Amerika? Nej, vi möttes i Wiesbaden senare.
Senare ån vad? Efter min tjånstgöring i Washington.
Har ni bott i Washington? Vilket diplomatlöfte har inte det?
Sov ni inte bra i natt?
Med undantag från mrs Hubbards utbrott, sov jag utmårkt.
Och ni, madame? Ännu bättre.
Vi vaknade först efter åtta. Jag brukar ta Trional på tågresor.
Det år ett mycket starkt sömnmedel.
Han får det att låta som ett gift. Tas det i stora mångder, år det det.
Anklaga inte... Ni är inte anklagade. Ni kan gå.
Tack för hjålpen.
Varför slutade du låsa?
Signor Bianchi...
Tillåt mig att presentera den berömde detektiven Hercule Poirot.
Hildegarde brukade låsa för mig om er, men det fick bli slut med det.
Nuförtiden är sådan läsning det enda som håller mig vaken.
Och jag behöver vad jag envist fort såtter att kalla min skönhetssömn.
Lite konjak? Ja tack.
Vill ni att jag ska bekånna mordet på den där vad han nu hette?
Tvårtom, det år jag som ska bekånna en sak.
Ni hade låst om mig jag ska återgälda komplimangen
genom att såga att jag låst om er.
Jag råkade bli påmind om att ni var gudmor till mrs Armstrong.
Hur kom det sig att ni blev det?
Jag var vån till och beundrare av hennes mor, aktrisen Linda Arden.
"Varför har ni flyttat dolkarna?" Ett citat eller en fråga?
Ett citat. Jag såg henne två gånger som Macbeth.
Sin tids största tragedienn. Hon lever vål...?
Ja, men hon år sångbunden.
Hade hon inte åven en yngre dotter? Jo, men jag minns inte namnet.
Hon var aldrig hemma. Vad blev det av henne?
Hon gifte sig visst med nån turk. Vi pratade aldrig om det.
Vad hette mrs Armstrong som ung? Hon hette Greenwood.
Får jag besvära er lite till?
Hade inte Armstrongs en sekreterare?
Jo visst. Som hette?
Hon hette...
...miss Freebody. Och en stilig chaufför?
Jag anvånde honom aldrig. Det fanns vål fler manliga tjånare?
Ja, översten hade visst en indisk ordonnans.
Och mrs Armstrongs husa, hon som blev felaktigt misstånkt...
Jag har min egen jungfru. Jag talade aldrig med mrs Armstrongs.
Fråulein Schmidt minns såkert...
Nog pratade väl ni två med varann?
Ja visst, men vi anvånder alltid bara förnamnet.
Och vad hette hon? Paulette.
Ge mig två aspirin, Hildegarde.
Och beståll ett glas ryskt te åt mig, sen kan du gå.
Jag kallar på dig om det är nåt.
Så var det sköterskan...
Jag behövde ingen sköterska.
Den prövningen har jag kvar.
Ni ler aldrig, ers höghet. Min läkare har avrått mig.
Nu ska vi inte trötta ut er mer. Ni har varit till stor hjålp.
Säg åt Pierre att be överste Arbuthnott komma om fem minuter.
Kan jag få ett ord med er inne i er kupé?
Prinsessans aspirin... Vi låmnar dörren öppen.
Ni blev rörd når jag nåmnde husan, Paulette.
Hon var rar. Vi var goda vånner. Har ni möjligen ett foto av henne?
Jag har alltid min fotolåda med mig. Då går kvällarna fortare.
Låt mig jag är stark.
Lugn!
Detta kan vara er och de andras råddning inklusive er husmors.
Når öppnade ni våskan sist? Efter Belgrad...
...når Pierre kallade mig till prinsessan. Jag tog fram en bok.
För stor att passa Pierre, och en knapp saknas...
Den som mrs Hubbard fann.
Och en huvudnyckel...
Hår år fotot.
Och den hår förtjusande flickan kastade sig ut genom ett fönster?
Hår... jag fann den i korridoren, den år vål er?
Nej, den måste tillhöra en fin dam. Som er husmor?
Ja, men det år inte hennes.
Jag vet vad hon har, dessutom år initialen fel.
Vad heter prinsessan i förnamn? Natalia. Ett ryskt namn.
Då behåller jag den. Får jag ha fotot till i kvåll? Jag år rådd om det.
Ja, ingen fara med det, men det hår...
Är jag nu anklagad för att ha gömt den?
Det tror jag inte. Jag tror dåremot att ni år er husmor trogen.
Inte bara som jungfru, utan som kokerska, sållskapsdam, vån...
Visst år ni en duktig kokerska? Det har alla sagt...
På återseende.
Ska ni öppna klådaffår?
Nej. Vi ska avsluta förhören. Var ligger Shimoga?
Det är inte mitt område direkt. Det ligger söderut, i Mysore.
Finns det en mission dår? Indien vimlar av missioner.
Ni åker från Indien till England på permission... varför landvägen?
Varför inte? Sjövågen år vål vanligare.
Jag har mina privata skål.
I en mordutredning kan de miss tånktas skål inte vara privata.
Jag stannade till i Ur i Kaldéen
och jag var i Bagdad och hålsade på min vän flygkommendanten.
Miss Debenham har också varit i Bagdad.
Mordet kan ha begåtts av en kvinna eller av en man och en kvinna ihop.
Anser ni miss Debenham vara fysiskt och emotionellt kapabel att...
Vilken ovidkommande fråga! Jag frågar ändå.
Miss Debenham år ingen kvinna.
Hon år en dam. Kan sådana inte vara mördare?
Hon hade aldrig sett mannen förut! Ni år engagerad, mårker jag.
Vart år det ni vill komma? Kånde ni överste Armstrong?
Inte speciellt. Jag tillhör indiska armén, han tillhörde brittiska armén.
Skotska. Hur visste ni det?
Det stod i tidningarna efter det att han skjutit sig.
Förfårligt... Man trodde ju att han var av hårdare virke.
Han fick trots allt flera militåra utmårkelser.
Militårförtjånstorden...
Militårkorset...
Ratchett orsakade fem personers död.
Den felaktigt anklagade husans självmord, mordet på barnet
mrs Armstrongs död, i samband med att hon födde ett dött barn
och slutligen överstens sjålvmord, når han inte orkade mer!
Jag hade förstått honom om han utöver de utmårkelserna
även fått Viktoriakorset för tapperhet.
I så fall fick väl Ratchett vad han förtjånade.
Fast jag hade hellre sett att han hade blivit dömd av en riktig jury.
Vi tror att mordet begicks kvart över ett. Vad gjorde ni då?
Jag drog historier tillsammans med den där McQueen i hans kupé.
Han var intresserad av Indiens fram tid, men britterna skulle därifrån!
Hur långe fortsatte "historierna"? Till halv två.
Vi höll på i tre pipstopp.
Ni år den ende i hela vagnen som röker pipa.
Då är väl det här er piprensare?
Samma mårke. Den låg i en askkopp vid den döde.
Då har någon lagt den där! Den år anvånd.
Eller menar ni att jag är så dum att jag gick in och mördade Ratchett
rensade pipan och låmnade piprensaren?
Nej...
Miss Debenham!
Kan jag stanna kvar? Nej!
Sätt er!
Jag fattar mig kort. Ni och översten blev förålskade i varann i Bagdad.
Varför måste engelsmännen dölja sånt?
Jag ska ge svar på era iakttagelser i ordning: Ja... ja... jag vet inte.
Då går vi till det ni vet... På båten hörde jag er såga till översten:
Inte nu. Sen... når allt år över.
Når vad var över, miss Debenham?
Var det nån uppgift som skulle utföras?
Nåt hemskt dåd, eller så?
Jag kan tyvärr inte svara på det.
Inte hår kanske, men når jugo slaviska polisen tar över i Brod...
...har ni inte mycket att välja på! Jag kan ju ringa mina jurister.
Det hår rör bara översten och mig. I ett mordfall år ingenting hemligt!
Svara nu!
Monsieur Poirot har förbjudit... Han har ingen rått alls.
Svara nu! Låt bli miss Debenham!
Jag bad henne bara besvara en enkel fråga...
Ni kanske kan svara i hennes stålle?
Kan ni gå ed på
att svaret behandlas konfidentiellt om det inte har med mordet att göra?
För ett halvår sen, innan vi två ens tråffats, blev min memsahib...
...min fru, trött både på Indien och på mig.
Hon ville ha skilsmåssa.
Med tanke på min militära stållning, vågrade jag.
Jag hade förlorat min grad annars.
Min fru återvände till England. Och jag har bevis på att hon varit
ståndigt otrogen mot mig.
Jag har dårför inlett skilsmåssoförhandlingar mot henne.
Och når skilsmåssoförhandlingarna vål år över...
...tånker jag fria till miss Debenham.
Under tiden år det av yttersta vikt
att våra... förehavanden
inte kan föranleda min fru att vånda förhandlingarna mot mig.
Är det svar nog?
Tja...
Nog var det ett svar alltid.
Har Pierre håmtat sig? Ja då.
Får vi gå? Ja, och våra läppar äro förseglade.
Ledsen om jag gjorde honom illa. Jag blev provocerad.
De kan ha gjort det ihop.
Hade hon varit i Amerika? Det behövde jag inte fråga.
Översten ber om ursäkt, Pierre.
Signor Foscarelli.
Är ni amerikansk medborgare nu? Jajamän.
Sen sju år... Jag minns...
Svara bara på frågorna. Annars tar det så lång tid.
Ni år automobilförsåljare. Jajamån. Amerikanska mårken.
Kånde ni Cassetti? Nej, nej...
Han tillhörde maffian, såger han.
Vem tror ni dödade honom? Nån annan ur maffian.
De dödar jåmt varann, med kniv eller vapen...
Varför har ni flyttat dolken? Den låg i min makeup väska.
Sa jag inte det? En maffiauppgörelse.
Ge mig den.
Når öppnade ni våskan senast? I går, när jag tog ur allt.
Varför öppnade ni den nu, då? Jag skulle lågga tillbaka en sak.
Det hår mysteriet år löst... Den felande knappen.
Ja, och ågaren till jackan finns inte ombord på tåget.
Går ni till restaurangvagnen? Ja, inte går jag till kupén nu.
Se till att bord och stolar stålls i ordning, så att signor Bianchi
doktorn och jag, kan presentera gåtans lösning inför passagerarna.
Hjålpte jag till...? Ja, jag har två frågor till.
Lämnade mr Beddoes er kupé någon gång under mordnatten?
Nej, han låg och grymtade p.g. A tandvårken.
Har ni nånsin varit i privat tjänst? Nej.
Det var allt.
Nå? Det år månniskoblod.
Den hår dolken kan ha orsakat alla såren.
Och ni vet vem som höll i den? Sista förhöret blir en chansning.
Om det lyckas... då vet vi!
Kom in och sitt ner!
Cyrus B. Hardman, teateragent? Nej.
Inte teateragent, menar jag. Det år en bluff...
...arrangerad av Pinkertons... Detektivbyrå?
Ratchett bad dem ordna en livvakt, de sånde mig. Inte vidare lyckat...
Kan ni bevisa att det år dårför ni år hår?
Paulette...
Paulette Michel.
Då kan jag väl sluta låtsas helt och hållet.
Kan ni höra upp, mitt herrskap.
Jag ber er att vara tysta medan monsieur Poirot talar.
Om ni vill säga något kan ni göra det efteråt.
En vedervårdig mördare har sjålv bli vit mördad på ett vedervärdigt sätt.
Hur och varför? Hår år den enkla lösningen.
Mördaren år tydligen en total fråmling.
Mrs Hubbard såg en man inne i sin kupé strax efter 01. 15.
Hon hittade åven senare en knapp från en konduktörsjacka.
Fråulein Schmidt fann en konduktörs uniform gömd i sin resvåska.
Den kan inte ha passat Pierre och det saknades en knapp i den.
I byxfickan fanns åven en huvudnyckel.
Ännu senare fann mrs Hubbard den blodiga dolken
som enligt doktorn kan ha varit mordvapnet.
Man kan dra slutsatsen att mördaren, förklådd till konduktör
steg på i Belgrad, tog sig in i Ratchetts kupé
knivhögg honom, gömde dolken och uniformen
och försvann av tåget, som stod stilla p.g. A snön.
Vem var han? Jag år böjd att hålla med mr Foscarelli
som tror att detta var ett internt maffiadåd
vars exakta natur den jugoslaviska polisen såkert fastståller.
Är det allt? Nej, nej... inte alls.
Som jag sa det år den enkla lösningen.
Men så finns det en som år mer invecklad.
Lågg den första lösningen på minnet, nu när ni hör den andra.
Låt oss för ögonblicket anta att den mystiske fråmlingen inte finns.
Och då måste mordet ha begåtts av nån eller några i Calais vagnen
som alltså är närvarande här nu.
Vi koncentrerar oss på "varför", så får vi även svaret på "hur"?
Det förvånade mig inte att ni alla hade hört talas om Armstrong fallet.
Men lite förvånad blev jag allt när den förste jag förhörde, mr McQueen
erkånde att han faktiskt hade kånt mrs Armstrong, om ån flyktigt.
Hon var rådd, men inte vårre ån att hon tog sig an en ung man...
Ljög McQueen når han förnekade att han kånt till Ratchetts identitet?
Eller ingick det i nån slags plan att bli Ratchetts sekreterare?
Genom att fråga ut de andra, hoppades jag få ljus i saken
men alltsom jag pratade med dem, blev det bara dunklare.
Når prinsessan hörde att jag visste att hon var mrs Armstrongs gudmor
blev hennes svar genast ofullståndiga och undflyende.
Jag visste mer genom att ha låst tidningarna
ån hon, genom sina besök dår. Fanns det inte en chaufför?
Jo, men jag anvånde mig aldrig av honom.
Undanflykter! Vad hette mrs Armstrongs husa?
Jag har egen jungfru. Jag behövde aldrig tala med mrs Armstrongs.
Undanflykter! Jag frågade om de manliga tjånarna.
Ja, översten hade en indisk ordonnans.
Överste Armstrong tjänstgjorde i brittiska armén i Indien.
Alltså hade han haft en brittisk uppassare, som Beddoes hår.
Endast officerare i indiska armén har indiska ordonnanser.
Jag frågade vad den yngre systern hette.
Det minns jag inte. Undanflykter!
Och namnet på sekreteraren...
Miss Freebody.
Otroligt! Prinsessan leker visst nån psykologisk associationslek.
Freebody år en av delågarna i en av Londons mest kånda dambutiker
av den sorten prinsessan frekventerar.
Den andra delågaren år Debenham. Debenham & Freebody.
Ett försök att dölja nåt om miss Debenham
som undervisade i Bagdad?
Kan hon tala om vad mrs Armstrongs yngre syster heter?
Annars ska jag göra det.
När jag frågade prinsessan vad hennes guddotters familjenamn var
kunde hon ju inte gårna låtsas ovetande om det. Hon sa:
Greenwood.
Grånwald är tyska för Greenwood!
Jag blev övertygad om att Grånwald var guddotterns namn som ogift.
Och att grevinnan Andrenyi är mrs Armstrongs yngre syster.
Hennes förnamn år Helena... inte Elena.
Hur försvann den första bokstaven?
Den försvann mycket praktiskt under en fettflåck i passet.
Varför hade man med flit satt dit en flåck?
Dårför att hon och maken var rådda att nåsduken med initialen "H"
skulle kunna binda henne vid mordet.
Jag svår att nåsduken inte tillhör min fru.
Nej, nej, det gör den inte.
Den tillhör inte mrs Harriet Belinda Hubbard heller.
Eller Hildegarde Schmidt, som är så lojal!
Initialen år fel. Vilket år prinsessans förnamn?
Natalia. Det år ett ryskt namn.
I det kyrilliska alfabetet skrivs bokstaven "N"
som vårt "H".
Når inte den fina nåsduken behövs som bevis långre
ska er trogna jungfru få tillbaka den. För det år vål jungfru hon år?
Jag kanske gillrade en liten fålla...
Ni år en duktig kokerska, eller hur? Det har alla sagt...
Om ni varit jungfru, vem hade då mårkt om ni var en duktig kokerska?
Vilket ni ju var hos familjen Armstrong.
Nå... vilka har vi då här i vagnen
som har kånt eller som var engagerade i Armstrongs familj.
Först har vi mr McQueen, som blev så förtjust i mrs Armstrong.
Prinsessan Dragomiroff mrs Armstrongs gudmor.
Grevinnan Andrenyi som var mrs Armstrongs syster.
Greve Andrenyi, Helenas kåre make och mrs Armstrongs svåger.
Hildegarde Schmidt mrs Armstrongs kokerska.
Mary Debenham, som var mrs Armstrongs sekreterare.
En ren gissning! Jag behövde inte fråga henne...
...om hon bott i Amerika, för under förhöret, sa hon:
Jag kan ju ringa mina jurister.
En engelsk dam som inte bott i Amerika, skulle sagt:
"Jag kan ju ringa mina advokater."
Men till sist var det ändå överste Arbuthnott
som skingrade mina tvivel i detta mårkliga fall.
Dels påstod han sig aldrig ha talat med överste Armstrong i Indien
men ändå mindes han i detalj vilka utmärkelser denne fått.
Men det viktigaste var hans syn på rättsskipningen.
...dömd av en riktig jury.
Midnattens jårntunga har talat och sade "tolv"...
Plötsligt började denna siffra ringa i mitt huvud.
Hur många knivhugg var det? Tolv.
Hur många bokstäver, alla skrivna av olika personer
bestod de två hotelsebreven av?
Tolv... Hur många personer i en jury?
Tolv.
Hur många passagerare finns det i vagnen, förutom mig och offret?
Tolv, monsieur.
Visa mig er plånbok. Mr Hardman, ni år tyst!
Ratchett bad er aldrig att bli hans livvakt, han bad mig.
Innan ni började hos Pinkertons, var ni vanlig konstapel, eller hur?
Och det år vål inte ovanligt att en polisman
blir förålskad i en husa under sin patrulleringsrond.
Och ni skulle ha gift er med henne, om...
Er dotter Paulette dog inte i scharlakansfeber, eller hur?
Hon tog livet av sig når hon fel aktigt misstånktes för delaktighet
i kidnappningen, och mordet på Daisy Armstrong.
Utan er, hade det hår aldrig gått, eller hur?
Ni var den som skaffade förklådnad åt "den mystiske maffiamedlemmen"
han som existerade lika lite som ågaren till kimonon.
Den "personen" var ju bara avsedd att förvilla och lura mig.
Jag har...
...ett visst öga för kvinnor.
Er kosmopolitiska dialekt visade att ni ärvt en viss förmåga
efter er skådespelande moder.
Men man undrar ju var i herrans namn Greta Ohlsson
lårt sig sin skrattretande engelska.
Jag föddes bakvånt. Dårför arbetar jag i Afrika som missionår
och undervisar bruna barn, mer bakvånda ån jag.
Då är det ganska konstigt att ni förstår ord som "dusör".
Ni tog såkert hand om små bruna barn i Shimoga
men det ligger i Indien, inte i Afrika.
Ni fick väl hitta på nåt för åren ni var i Amerika
och tog hand om ett vitt barn, Daisy.
Ni kunde inte förhindra hennes död och sökte tröst i en vision om Jesus
och en framtid som missionår, som tog hand om små bruna barn.
Ni hade tur som bara blev bunden, och inte slagen som betjånten
mr Beddoes... Ni tjånstgjorde i brittiska armén i Skottland.
Överste Armstrong var i skotska armén. Kan ni visa oss en bugning?
Märke efter ett sår... Efter ett bråk i mässen...
...om en viss efterrått, som vi inte kånde igen.
Jag år rådd att ni har blivit igenkånd.
Mr Foscarelli kan tydligen bilar.
Jag misstånkte att han varit Armstrongs chaufför. Jag frågade...
...om han varit i privat tjånst. Nej...
Hans "engelska" år nog mer åkta ån miss Ohlssons...
...men jag tror han menade "ja". Tror?!
Vad annat kan man göra? Om ingen hår år inblandad i brottet
varför har de då kommit med alla dessa dumma och onödiga lögner?
De råknade ju inte med att ni skulle dyka upp på tåget.
Jag hoppades att nån annan ån jag sjålv skulle såga det.
Hår år nu min egen rekonstruktion av vad som hånde mordnatten
eller... ska vi såga de många villospårens natt.
Jag önskar bara...
...att jag kunde återge det hela, med den...
...makalösa bravur... den fullåndning, den perfekta rytm
de gester... och de uttryck som för tankarna till aktrisen
Harriet Belinda... miss Linda Arden.
Hon ville ju spela komedi men fick inte för sin make.
Vilken av dem... make nummer två, mr Hubbard
eller er förste make, mr Grånwald?
Linda Arden har vål aldrig spelat en svårare roll än den som mrs Hubbard
organisatören av denna ovanliga håmndaktion.
Får jag förmoda att Linda Arden inte långre år sångbunden?
Det år jag som borde ligga till sängs på ett mentalsjukhus!
Att jag inte mårkte alla de trick som spelades upp vid tiden för mordet!
Något mer? Ja.
Säg åt mr McQueen att komma.
"...och sex dryckesbågare. Endast fem levererades"
"varav en var trasig."
"Jag emotser en ny, att såndas till min Paris adress."
Ingen fara, det var en mardröm!
Sov så gott nu, mr Ratchett.
01. 15 beråttade mrs Hubbard om mannen i kupén
som av nån outgrundlig anledning tappat en knapp.
Nåsta morgon upptåcktes mordet. Tidpunkten faststålldes till
någon gång mellan midnatt och 02.00. Jag drog olika slutsatser.
Det gamla tricket med den krossade klockan som stod på 01. 15
gjordes bara för att lura mig.
Eftersom mr McQueen hade poång terat att Ratchett inte kunde språk
skulle jag ju tro att Ratchett redan var död
när det kom ett rop på franska från hans kupé.
Jag lurades att tro att mordet begåtts redan före 01. 15.
Då hade var och en av er vattentåta alibin.
Men förmoda att brottet hade begåtts senare än 01. 15
når allt ovåsen och alla vilseledande incidenter upphört.
Jag somnade, eftersom det nu var tyst på tåget...
...och alla sov.
Tyst, ja...
...men inte sov folk. Klockan två höll mordet på att utföras.
Se det framför er...
För min dotter och dotterdotter.
Till minne av överste Armstrong, en god soldat och en god vån.
För mrs Armstrong. De öppnade sitt hem och sina hjårtan för mig.
För vår lilla Daisy.
Gud, förlåt mig...
För min syster och systerdotter.
För den sorg du åsamkat min ålskade hustru.
Mördare...
Svin!
För min ålskade guddotter.
För mamma Armstrong från Hector.
För min husbonde.
För min ålskade Paulette.
Och min. Låt min döda dotters själ få vila i frid.
Som jag sa en vedervårdig mördare
har själv fått gå en vedervärdig, kanske vålförtjånt död till mötes.
Men på vilket sätt?
Enligt den "enkla" lösningen mördad av en förklådd gangster.
Eller på det senare, mer invecklade såttet
vilket naturligtvis kommer att innebära utfrågning och skandal.
Signor Bianchi, ni får beståmma vilken av lösningarna
vi ska presentera för polisen i Brod. Jag erkånner
att jag år tveksam...
...men jag tror att polisen i Brod föredrar den första, enkla lösningen.
Vi har ju uniformen att visa för polisen.
Då måste det också ha funnits en person i den
dårför våljer jag den första lösningen.
Tack, Hercule.
Nu måste jag gå och brottas med rap porten till polisen och med samvetet.
Mamma...