''Man kan inte vända kärleken ryggen.''
Så stod det i annonsen i tidningen.
Och det var så han hittade henne.
Hon var ung och behövde en man. Han var en man som ville ha en fru.
-Ni kan inte tala honom till rätta nu. -Du har ju aldrig träffat henne, Luis.
Vi träffas när båten kommer vid sex. Vi gifter oss nio, jag jobbar vid tio.
-Det är ju befängt! -En man behöver en fru.
-Nu har jag skickat efter en. -Hur ser hon ut?
Det kommer en dag i alla mäns liv då de måste följa sin egen melodi.
-l dag är det din dag. -Jag älskar dig, kvinna.
-Hon är inte vacker. -Hon ska inte vara vacker.
Hon ska vara snäll, trogen och tillräckligt ung för att få barn.
Ssknda dig! Snart kommer den där båten.
Kärlek då? Ryms det ingen kärlek i den här ekvationen?
Kärleken är inget för mig. Kärleken är för dem som tror på den.
Kör!
Det här är ingen kärlekshistoria.
Men det är en historia om kärlek och om kärlekens makt över livet.
Dess makt att hela eller förgöra.
Och det är här som historien börjar.
Mr Vargas?
-Luis Vargas? -Ja.
Ni känner inte igen mig, va?
-Miss Russell? -Ja.
Julia Russell?
-Den här bilden... -Jag har lurat er. Det var fel av mig.
Jag ville inte att en man skulle ta mig för att jag har ett vackert ansikte.
Så jag skickade en annan kvinnas fotografi och inte mitt.
Jag förstår.
Förlåt mig. Jag försökte skriva om det.
Men modet svek mig.
Och...
Nu ser ni mig som jag är och ni vet det värsta.
Det är inte alls det värsta.
Bara inte det jag väntade mig.
Om mitt bedrägeri har fått er att ångra er och om ni inte är nöjd...
Det är inte så.
Jag far hem till Delaware igen om ni säger till.
Miss Russell...
Ni var ärlig mot mig, så jag ska vara ärlig mot er också.
Jag har utsatt erför ett bedrägeri.
-Ni ser precis ut som på fotografiet. -Ja, det gör jag.
Men jag skrev att jag var kontorist på ett kaffehus. Det är jag inte.
Jag äger kaffehuset.
Företaget är mitt eget.
Ni ville inte att en kvinna skulle ta er för att ni har ett vackert bankkonto.
Just det.
Jaha, då har vi något gemensamt.
Vi är båda opålitliga.
Om mitt bedrägeri har fått er att ångra er...
Om ni inte vill gifta er med en rik man...
Jag tror att jag kan leva med det.
Om ni kan leva med att ni har fått en lite vackrare fru.
Jag ska anstränga mig.
Miss Russell.
Mr Vargas.
Vi har all tid i världen att lära känna varandra.
-Nej, inte all tid. -lnte det?
Vi gifter oss klockan nio.
Då är det bäst vi sykndar oss.
Tag denna ring...
...som tecken på min kärlek...
...och min trohet...till dig.
Musik!
Mina damer och herrar, en skål!
För brudgummen och hans vackra, förtrollande brud.
-Dansar du med mig? -Dansa?
-Jag dansar inte. -Det säger jag att du gör.
Må deras liv tillsammans bli som denna harmoniska, vackra dans.
-En livets dans som aldrig slutar... -Nu räcker det.
-Jag är nästan klar. -Du är klar nu. Sätt dig.
Lycka till nu.
Vill du se på huset?
-Jag kan se det i morgon. -Ja.
Ge mig ett ögonblick, jag är blyg.
Jag ger dig alla ögonblick, dagar och nätter som du behöver.
När du vill att jag ska komma, så kommer jag.
Men inte förr.
-Gör du det för mig? -Om du säger det, ja.
Då säger jag god natt.
God natt.
-Rummet är där till höger. -Ja, jag tror att jag hittar det.
Äntligen vaken?
Halva dagen har gått.
-Förlåt, jag är inte klädd. -Om jag går ut blir kaffet kallt.
Om jag fick kaffe på sängen varje morgon hade jag varit lycklig.
Det hade räddat dagen.
-Du dricker ju bara te. -Nej.
-När jag nämnde kaffet, skrev du... -Det var min systers ord.
Hon anser att kaffe är en syndig njutning, så jag låtsades hålla med.
Hon läste alla mina brev till dig och ibland fick jag ljuga.
Desto större skäl att glömma dem. Allt det ligger bakom dig nu.
Vad tycker du?
Om vad?
Tror du som min syster tror att njutning kan vara syndig?
Varför valde du en amerikansk fru?
Här är vi det förflutna och där är ni framtiden.
Varför valde du att lämna det?
Jag ville fly från framtiden.
För att bli en annan, tror jag.
Jag är en annan när jag är med dig.
En som är mer som...
...jag själv.
Och därihansarmar blevhon enannan.
Ensom varmersom hon själv.
Jag har aldrig varit lyckligare.
''Lyckligt gift'' finns inte. Det är ett motstridigt ordpar.
Som ''lyckligt död''.
Jag trodde att du hade gått tillbaka till kreolhororna nu.
-lnte nu längre. -Du har haft henne själv länge nog.
-När får vi se henne igen? -Följ med oss på teater nästa vecka.
Snart kommer morgonen då klockan ringer.
-För att ta min livsande. -Kom, natten är snart till ända.
Satan är nära!
Snart blottar han helvetets ohyggliga och vederstyggliga flin.
-Vill du dela hennes gruvliga öde? -Helveteshund, gräsliga odjur!
Jag önskar att jag aldrig hade fötts.
Fräls henne!
-Underbart, underbart. -Äckligt. Billigt melodram.
Var det vi som trängde oss på er? Vem sände henne i fördärvet?
Jag?
Eller du?
Vilken ondska har nu stigit upp?
Fader, låt änglar nu sskdda mig.
Låt himlens härskare komma.
Hon är dömd till döden!
-Hon är förlöst. -Kom här!
Julia, du är helt röd på kinderna.
-Mår du bra? -Ja, det är teatern. Jag älskar det.
Även billigt melodrama.
Ursäkta.
-Plågas hon av feber? -Hon plågas av för mycket rouge.
Prat, en dam använder inte rouge.
Nej, det gör inte en dam. Och en dam går inte ensam runt på teatern.
Ursäkta.
Du kanske tycker bättre om akt 2.
-Ursäkta, ni får inte vara här. -Rör mig inte!
-Det är min fru, för bövelen! -Luis, du kom till min undsättning.
-Julia... -Det är som en pjäs.
-Vad gör du här? -Visst är alla saker spännande?
-Vem var den där mannen? -Vem? Jag gick bara vilse.
-Du fick mitt hjärta att sluta slå. -Känn hur fort mitthjärta slår.
Herregud, du blir min död.
Det hoppas jag.
Kör hem mig nu.
- Erpost, señor Vargas. - Tack.
Käraste syster, jag lörstårinte varförduhehandlarmig så här.
Detärllera veckorsen dureste och jagharinte hörtettordlråndig.
Jag vetinte om dumötte mr Vargas eller om vigselnharägtrum.
Vadskajag tro?
Jagharkontaktatambassaden iHavanna och myndigheterna där.
Jag vet vad du tycker om henne, men du måste skriva.
-Annars skickar hon polisen på oss. -Ja, jag har varit ovänlig mot henne.
Fast hon har aldrig varit vänlig mot mig.
Gör det bara.
Så är det gjort sen.
Nej! Nej, nej, nej!
lngen fara. Det är jag - Luis.
Du drömde. Känns det bra nu?
Lugn, lugn, lugn.
Du drömde bara.
Det var bara en dröm. Det var allt det var.
Bara en dröm.
-Behöver du något? -Dig.
-Förlåt. -Du är här hos mig, i säkerhet.
-Stannar du? -Självklart.
Luis! Gå inte.
Hur mår husets drottning i dag?
Titta. Nu har jag skrivit det.
Det var bäst så.
-Sara postar det åt mig. -Nej, jag gör det.
-Jag har inte adresserat det. -Jag har adressen på kontoret.
-Vad ska du göra i dag? -Jag ska till skräddaren.
Då behöver du pengar.
Skriv på här, señora.
-Ska fullmakten gälla alla konton? -Ja, min fru ska ha tillgång till alla.
-Varsågod. -Ska jag skriva mitt flicknamn?
Nej, ert namn som gift.
Namnteckningen måste vara exakt likadan var gång ni skriver en check.
Jag ska försöka.
Nå, Luis, är det kärlek eller bara begär?
-Finns det någon skillnad? -Kärlek är att ge och sen ge mer.
-Vad är då begär? -Begär är att ta och sen ta mer.
Att uppsluka och förtära.
Ger eller tar du?
Både och.
Jag vill ge henne allt. Och jag vill ta allt ifrån henne.
-Du är en förvirrad man, Luis. -Nej...
Det är hon som verkar förvirrad.
Jag vet inte varför. Men det kommer att förändras.
Jag kan ändra på det.
-Är det mr Vargas? -Ja.
Walter Downs. Skrämde jag er? De sa att jag kunde hitta er här.
-Vad gäller det? -En enkel sak.
-Jag har anlitats av miss Russell. -Julia?
Nej, Emilie. Julias syster i Delaware. Jag är privatdetektiv.
-Jag kom nyss från Wilmington. -Jag vet att hon har varit orolig.
Vi skrev till henne för flera veckor sen.
När hon får brevet kommer hon att bli mycket lättad.
-Så miss Julia är välbehållen? -Ja. Fast hon är inte miss Julia nu.
-Hon är señora Vargas, min fru. -Då har ni gift er?
-Det var väldigt goda nyheter. -Lyckligt gifta.
Vilken gåta lyckliga äktenskap är.
-Rosig kinder, tindrande ögon. -Det syns, antar jag.
-Det kommer att glädja miss Russell. -Jag uppskattar om ni framför det.
-Det ska jag göra. -Tack.
Jag låter ännu mer övertygande när jag har fått träffa er fru.
Ja. Varför inte?
Vi är hemma söndag eftermiddag. Vill ni komma över på kaffe då?
Gärna. Hälsa er fru att jag ser fram emot att få träffa henne.
Det ska jag göra.
-Ja, bär ut det. -Gör som hon säger.
Luis!
l rättan tid.
Den här är för söndagsturer. Och den här för vardagsbruk.
Och resten?
Den här tycker jag om. Vad då? Veckan består av sju dagar.
-Har du inget i din koffert? -Nej, och jag har tappat nyckeln.
Då kallar vi hit en låssmed. Nej, jag tror jag öppnar den själv.
Jag ska visa dig en sak.
Gå nu, jag ska skssa min man. Och sen ska vi bada.
Tackså mycket.
-Vad är det som luktar? -Min parfym.
Nej, nej... Cigarr.
Jag smakade på en.
-En av mina cigarrer? -Jag ville känna smaken av dig.
-Har du ingen skam i kroppen? -Nej.
-Kärleken känner ingen skam. -Älskar du mig, Julia?
Älskar du mig? Eller är du inte typen som älskar?
Jag glömde berätta en sak.
Vi får en gäst på söndag.
Får vi det?
En tvättäkta privatdetektiv som kommer ända från Delaware.
-Har Emilie skickat honom? -Ja. Detektiv Downs.
-Sa du detektiv Downs? -Han ska se att du mår bra.
Att du är lycklig och är min fru.
-Sen slipper vi de dumheterna. -När slutar den jäkla fågeln skrika?!
Julia...!
Akta. Nu häller jag.
Åh nej...
Titta, don Luis. Han är död.
-Han sjöng ju nyss. -Nu sjunger han inte mer.
-Han ser ut att ha brutit nacken. -Ta ut honom.
Jag vill inte att Julia ser honom.
Hur dör man i det redskapet?
Jag tror att...
...personens nacke går av när hjulet snurrar.
Och om nacken inte går av? Stryps personen då?
Är du rädd?
Nej, Julia är inte rädd.
Men Bonny är rädd.
Jag förstår inte. Vem är Bonny?
Vem Bonny är...?
Detären lråga Luis snartställer.
Señora?
-Mr Vargas? - Ursäkta...
Jag heter Russell, Emilie Russell.
Jag är Julias syster.
Så ni förstår säkert hur upprörd jag blev över att få detta brev.
Men jag trodde att ni skulle bli glad när ni fick det.
Det här brevet, som skrevs som svar på mitt senaste brev till henne-
-och som undertecknats med hennes namn-
-är inte från Julia.
Klart det är. Jag postade det själv.
-Brevet skrev inte av min syster. -Miss Russell!
Förlåt. Var inte arg nu.
-Jag svär att... -Svär så mycket ni vill!
Det där är inte Julias handstil. Det är en okänd människas handstil.
En person som i alla fall inte jag känner.
-Var är hon? -Jag skulle skicka efter dig.
-Vart har hon tagit vägen? -Hon skickade mig till posten.
Och när jag kom tillbaka...
-Hon kommer inte tillbaka, va, Sara? -Hon var aldrig här.
Du har varit gift med en dröm. En dröm som stal din själ.
Luis? Vad är det?
Vadharhänt, min vän?
Er fru kom fem minuter i tre för att ta ut pengar i sista minuten.
Enligt era anvisningar så gav jag henne fri tillgång till era konton.
Saldot var vid stängningsdags 51 dollar och 40 cent på ett konto.
Och 10 dollar på det andra.
Jag förklarade för er fru att hon för att tömma kontona helt-
-behövde er namnteckning också.
Förlåt mig.
Don Luis?
Kära liten.
Gud måste varit arg på dig den dan då han lät dig se hennes ansikte.
Jag vill ha tillbaka henne, Sara.
Jag vill ha tillbaka henne.
Nej. Varför vill du det?
Varför vill du ha tillbaka henne?
Nej, detta äringen kärlekshistoria.
Men detären historia om kärlek.
Om demsomgerefterlörkärleken och detpris de lårhetala.
Och desom llyrlrånden lörattde ärrädda.
Ellerlörattde inte tror attde är värdiga den.
Hon llydde. Hangavefter.
-Mr Vargas? -Ja.
Walter Downs.
Vilket lyckligt sammanträffande.
Just det...jag kommer ihåg er.
Och myndigheterna här kunde inte göra något?
Trots allt...
...så begicks inget brott. Hon var min fru.
Hon tog bara det jag hade gett henne.
Era pengar.
Och er kärlek.
Och ni misstänkte ingenting?
Det verkar som om jag vet mycket mindre om kvinnor än jag trodde.
Och jag vet för mycket.
Därför kan de inte använda mig till annat än tvingande behov.
För riktigt umgänge föredrar jag mäns sällskap.
Hör på mig...
Kan ni hitta henne?
Kanske.
Men för tillfället får jag betalt för att hitta den riktiga Julia.
Kvinnan ni skulle ha gift er med.
-Har ni hittat henne? Har ni det? -lnte än.
Om ni gör det kanske hon för er till den Julia jag gifte mig med.
Kanske det. Och vice versa.
Jag betalar vad ni än begär om ni kan hitta henne åt mig.
Då antar jag att ni har tjänat in det ni förlorade.
Jag sa ju att jag betalar er allt ni begär.
Ja, det tror jag att ni gör.
Och om jag nu hittade er Julia, om jag förde henne till er-
-eller er till henne, vad skulle det kunna gagna er nu?
Pengarna är borta.
Och kärleken är förstörd.
Vad skulle ni kunna vilja henne?
Vad vill ni?
Jag vill döda henne.
Er biljett, tack.
Ja, jag minns den här damen. Smärt, mörk och mycket...
Hon kom gående på däck då brisen fångade hennes kjol.
Hon höll ner kjolen med handen och log när hon gick förbi mig.
Jag tror att hon reste med en teatergrupp som turnerade på ön.
Ja, jag minns henne. För hon rullade in salladsblad i sin servett.
Jag tyckte det var konstigt. Hon sa att det var till hennes fågel.
Hon reste med en fågel.
Ja då, jag minns henne. En dam med en fågelbur.
Men det här ser inte ut som hon. Hon var ung och mycket vacker.
Ja, det är hon.
Den riktiga Julia dyker aldrig upp, för hon är död.
-Menar ni mördad? -Ja.
Hon kan ha haft en medbrottsling. Såna kvinnor har ofta det.
En hon utnyttjar och sen kasserar.
En som i detta nu kanske jagar henne precis som ni och jag.
Och det var här det hände. Här i Havanna.
Häråt. Välkomna till Havanna.
Mr Downs bor i rum 37 och mr Vargas en bit ner i rum 42.
Tack.
Jag hör med polisen i stan-
-om det har dykt upp några lik på sistone.
Ni får gärna följa med.
Nej tack.
Havanna är en gästvänlig stad, särskilt under karnevalen.
Jag föreslår operarestaurangen. Den ligger bara tvärs över gatan.
Tack. Den är väldigt populär bland amerikanska turister.
Gör något trevligt i kväll.
Njut av en fin middag, en fin cigarr och en fin hora.
Jag föredrar att vara ifred, tack.
Då lämnar jag er ensam.
God kväll.
Varsågod. Ett bås med utsikt över lokalen.
Om ni ser nåt som intresserar er, säg till mig, så ordnar jag det.
Tack.
Om jag fick kaffe på sängen varje dag hade jag varit lycklig.
Det hade räddat dagen.
Jag hade varit väldigt lycklig. Det hade räddat dagen.
Då ska du få det. När vi är gifta ska du få allt du önskar dig.
-Gifta? Din fru kanske protesterar. -Häråt, översten, s'ilvousplait.
S'ilvousplait, din charlatan. Du är lika fransk som min röv!
-Tänk på vad du säger, Edwin. -Ja, älskling.
Kan jag hjälpa herrn?
Jag tyckte mig se en gammal vän. Överste...
Överste Worth? Den här vägen.
Nej, jag vill inte störa honom nu.
-Bor han på hotellet? -Nej, han har sitt hem här i Havanna.
Men jag tror att hans fästmö bor på hotellet.
-Hans fästmö? -Ja, miss Castle.
-Ja...jag förstår. Tack. - Så gärna, monsieur.
-Jag har inte så mycket pengar. -Jo, det har du.
-Dina utgifter är 200 000 dollar/år. -Hur vet du det?
Under gynnsamma förhållanden kan du utvinna 1,5 miljoner pund socker.
-Och till fem cent per pund... -Nej, få mig inte att tala affärer nu.
Jag har väntat på det här hela kvällen.
Nej, titta inte.
-Var snäll mot en gammal man. -Jag är snällare än jag nånsin varit.
Kan du knäppa upp min klänning?
Åh ja... Låt mig få det nöjet.
Det räcker, tack.
Tack...för en underbar kväll. God natt.
-Nej... -Jo.
Jag bara sitter och ser på dig.
Jag sitter och ser på.
-Är det det du vill? -Det vet du.
Du är väldigt tröttande och jag är väldigt trött.
-God natt. -Nej.
God natt!
Får jag inte stanna? Snälla, låt mig få stanna.
Älskade duva, jag gråter.
Mitt hjärta är pudding.
Jag går. Men min pudding är helt krossad.
God natt, min lilla duva.
Att skiljas är en kär sorg.
Det är bara jag, Julia.
Du har väl inte glömt mig?
Vem är Billy?
Bara en man.
Du måste ha många män i ditt liv.
Billy.
Mig.
Översten.
-Har du gift dig med alla? -Nej, bara med dig.
Du ljuger.
Du ljuger!
-Nå, vad är det då? -Vad då?
-Vad har du för planer för mig? -Planer?
Jag kom hit för att döda dig.
Gör det då.
Där har du mitt hjärta. Tveka inte.
-Dina pengar är borta. Gör det. -Borta.
Som kvinnan du mördade.
-Vad? Nej... -Ni sågs tillsammans på båten!
-Jag var inte ensam. -Hon berättade allt om mig, va?
Jag berättade det för honom.
Han sa att hon råkat ut för en olycka och att jag måste ta hennes plats.
En annan man?
En medbrottsling? En vän? En älskare?
Du såg oss den kvällen bakom scenen. Min vän och medbrottsling.
Ja, min älskare. Han är skådespelare, som jag.
Jag sa till honom den kvällen att jag inte kunde göra det.
-Varför inte det?! -För att...
För att jag började bli förälskad i min egen make.
Du ljuger!
Jag kunde ha betalat honom och hållit honom borta!
Men du tvingade mig att skriva till systern - och då var allt över!
Tjuv!
Det är mitt liv, det är allt jag kan. Jag gav pengarna till honom.
Och sen flydde jag.
Vad spelar det för roll? Det är slut.
-Hora, lögnare, tjuv! -Ja!
Fattar du inte? Jag kan ju inte leva utan dig!
Fattar du inte hur mycket jag älskar dig?!
Förlåt.
Var är jag?
Och vem är du?
På riktigt.
Jag heter Bonny. Bonny Castle.
Bonny Castle?
-Är det ditt dopnamn? -Ja, om jag nu hade varit döpt.
Men det är jag inte.
Jag döptes aldrig. Jag var hittebarn.
Det var Billy också.
Vi växte upp på ett barnhem utanför St. Louis.
Han gav mig mitt namn. Han såg det på ett vykort från Skottland.
Det var en teckning av ett slott. Ett ''bonny castle''.
När vi var 14 rymde vi tillsammans.
Som bror och syster. Far och dotter. Man och fru.
-Han var min räddning. -Nej!
Jag vill inte veta.
lnte nu.
Du är Julia Russell från Wilmington i Delaware.
Du föddes den dan då du klev av båten och blev min fru.
Men då är jag inte Julia Russell alls.
Jag är bara din fru.
-Vem är det? -Jag vet inte.
Det är Edwin, kära du. Kommer jag för tidigt?
lngen brådska. lnget skänker mig större njutning än att vänta på dig.
Om du nu inte släpper in mig.
-Överste Worth? -Gode Gud!
-Kan jag hjälpa till? -Herrn är inte klädd!
Jag håller på med en privat akt under vilken kläder är ett hinder.
Privat akt? Med Bonny?
Gode Gud, människa!
-Vad tänker jag på? Stig in. -Nej, min bäste herre, är ni galen?
Jag är bara nyfiken på varför ni knackar på min frus dörr.
Er fru? Sa ni fru?
Edwin, akta dig. Han har fruktansvärt temperament.
Jag ber så mycket om ursäkt.
Jag är en gammal tok. Jag visste det inte.
Jag beklagar.
God morgon.
Du ser.
Du har inget förflutet.
Det är borta, försvunnet.
Du har bara mig nu.
-God morgon. -Där är ni. Ni var ute förut.
-Jag har intressanta nyheter. -Jag med.
''Kvinnolik hittat. Brott misstänks.'' Hur är min spanska?
Julia Russell?
Knivstucken i halsen och kastad överbord.
Det kan lätt ha gjorts av en kvinna.
Knivbladet satt kvar i halsen.
Så er fru är på flykt undan rättvisan. Polisen jagar henne också.
Upp med hakan, det är goda nyheter. Snart är hon gripen.
Hon gjorde inte det här.
Jag tror att ni fortfarande älskar henne.
Ja, hur kunde ni hata henne så om ni inte fortfarande älskade henne?
Tro mig, det finns ingen kärlek.
Bara missriktade känslor.
-Han använde min kniv. -Ja.
-Det var inte jag, jag lovar. -Jag tror dig.
-lngen annan tror på min oskuld. -lngen annan betyder nåt för mig.
-Vad tänker du på? -På dig.
Välkommen till Cardenas.
Det här är ingången. Det är väldigt elegant.
Det är en väldigt fin stadsdel med mest amerikaner och européer.
Jag tror att ni hittar alla möbler ni behöver.
Sovrum. Vardagsrum. Välutrustat kök.
Cardenas ligger nära Havanna, men samtidigt långt därifrån.
Vi är kända för brunnsvattnen och solens läkande kraft.
Vargas!
-Vilket sammanträffande. -Ja, verkligen.
-Vad för er till Cardenas? -lnte kurbaden, det lovar jag.
Nej, så klart.
En kvinna med ett visst signalement sågs kliva på ett östgående tåg.
Ni har inte sett eller hört något?
-Jag har tappat smaken för henne. -Roligt att höra.
Får jag bjuda på piñales?
-Vad är det? -En drink.
Det ligger ett kafé här.
Solen är varm.
Ert ansikte är helt svettigt.
Liket identifierades av hennes syster.
Sorgligt, men väldigt noggrant.
Två födelsemärken på lårets insida. En guldkrona på en kindtand.
Och på vänster hand hade hon ett litet, runt ärr.
Mycket intressant.
-Ursäkta, jag måste på toaletten. -Självklart.
Gör det ni måste göra.
Julia?
Julia, kom upp - fort!
Luis, jag är besviken.
Och ändå full av beundran.
-Var är hon? -Vem? Nej, hon är inte här.
-Ni ropade hennes namn. -Ni har inte här att göra.
-Gå medan ni kan, Downs. -Lämna ut henne till mig, Luis.
Ni hjälper en brottsling.
Ni är väldigt nära att själv bli brottsling. Ta ert förnuft till fånga.
-Ni såg att hon inte är här. Gå nu. -Ljug inte för mig, Vargas.
Jag känner hennes doft i er. Era kläder stinker av hennes parfym.
-Ni har precis lämnat henne, va? -Försvinn nu!
La hon armarna om er och kramade er så här?
Gned hon kinden mot er så här?
Kysste hon er på munnen?
Om jag sksser er nu, smakar ni då av henne?
Gör ni det för henne?
Vänta!
När man talar om trollen...
Nej, nej!
Herregud, vad har du gjort?
Det är han.
Det är detektiven.
Han kom hit efter dig.
Vad gör du? Rör honom inte!
-Kom han hit ensam? -Ja.
-lngen såg honom komma in? -Jag...jag vet inte.
Herregud, Julia, jag har dödat en människa.
Gå till stationen och köp två biljetter till morgontåget österut någonstans.
Jag kontaktar fastighetsmäklaren och säger att vi måste resa bort.
-Julia... -Ja, vad är det?
-Jag har precis dödat en människa. -Och jag har precis köpt en hatt.
Men jag uppehåller mig inte vid det. Jag ältar det inte.
Det spelar ingen roll.
Det är gjort.
-Så där. -Jag hämtar honom.
Nej, ssknda dig till stationen.
-Sätt på det här. -Ja, jag ska ssknda mig.
Nej, gå sakta, njut av promenaden. Då lägger ingen märke till dig.
Åh, Billy... Till slut fick du vad du förtjänade.
Är du inte glad över att se detektiv Downs igen?
-Borde jag vara glad? -Jag fick bra recensioner för rollen.
Släpp mig.
Du trodde att jag var död på riktigt. Visst gjorde du?
Trodde du att det var skarpa skott?
Trodde du att skotten var skarpa den natten då han skulle döda dig?
Jag ville inte riskera att han sköt dig innan jag fick tag på dig.
-Släpp mig, Billy. -Först när du ger dig in i leken igen.
-Vår skinnarlek. -Det finns ingen lek.
Jag ser det framför mig.
-Vad ser du? -Jag ser hans pengar ta slut.
Jag ser honom åka till Santiago för att sälja sin del av firman.
Jag ser honom komma med pengarna och vi två avslutar det vi påbörjat.
Du och jag. Vi ska göra en rik änka av dig.
Han är god för bra mycket mer än vi fick.
Han är ett lätt offer, så förälskad som han är i dig.
Förenade som ni är av gemensamma brott och förseelser.
-Släpp mig. -Tigg!
Det kittlar i min kuk när du tigger.
Han säger att han älskar mig.
lngen älskar dig, Bonny. Det kan ingen göra.
lngen utom jag.
Jag tror att han älskar mig.
lnte tillräckligt för att leva som flykting.
-Bakgator och billiga hotell... -Så blir det inte.
Ska ni leva lyckliga i alla era dar som ett respektabelt äkta par?
Med söndagsmiddagar och parkpromenader och barn?
Herregud, vad har han gjort med dig? Vad tror han att du är?
Du är en hora, Bonny. När en man tar i dig blir du våt.
Visst är det så?
Du föddes och dör som hora. Ännu fortare om polisen tar dig.
-Du hade inte gjort så mot mig. -Jag var din allra första man, Bonny.
Och jag blir din sista.
På ett eller annat sätt.
Du har ingen framtid med honom.
lnse sanningen.
Du kan inte leva hans liv. Han kan absolut inte leva ditt.
Glöm honom.
-Nej... -Glöm honom.
Glöm honom.
Julia?
Jag var så hungrig.
Han då? Vi måste få ut liket.
-Det är gjort. -Är det gjort?
-Gjorde du det själv? -Och jag packade alla våra saker.
-Köpte du biljetterna? -Ja.
Vi åker i morgon bitti, tillbaka till Havanna. Klockan sju.
Vilket äventyr.
Vi går och lägger oss.
-Du måste också vara helt färdig. -Vänta, vänta.
Har du inget som helst samvete?
Jag menar...
Visst har jag det. Men jag låter det inte få övertaget.
Det var bara något som hände. Vi var tvungna att göra det.
Så skål för oss. Ett kort liv, men väldigt spännande.
God natt.
Hörpå henne närhon talar. Hörpå ordensom hon säger.
-Menar du Bonny? -Ja, Bonny.
Kunde du inte styra henne?
lngen kunde styra henne. Det kunde ingen.
lngen - utom Billy.
Och han ville ha resten av pengarna.
De hyrde ett hus i stans fattigkvarter.
Bonny sa att de kunde leva osedda där. Hon fick rätt.
Det hände mycket som ingen såg i det huset.
Hon skulle bara få Luis till Santiago, så var allt över sen.
Nej, du förstår inte.
-Är pengarna slut? -Ja, jag far till Santiago i morgon.
-Vad ska du göra där? -Vi behöver pengar. lnte sant?
Som du vill.
Julia?
-Jag vill inte att du far till Santiago. -Jag måste.
-Jag vill inte att du åker. -Jag har inget val.
Jo, du har ett val.
-En gång till. När jag rör bröstet? -Hjärter.
-Vänster öra? -Ruter.
-Höger öra? -Klöver.
-Halsen? -Spader.
-Vänster lillfinger? -Ett.
-Höger lillfinger? -Tio.
Detta betyder att de inte har något.
Kung, dam, knekt.
Du är en naturbegåvning. Det här är enda möjligheten för oss.
Det är du och jag tillsammans. Snälla du.
Säg nu vad jag har på handen.
-Vill ni ha mer whissk? -Ja tack.
För högt för mig.
-Varför inte? -Ja, varför inte?
-Han vinner igen. -Jag beklagar. - Mer champagne.
-Gör det något att jag lägger rocken? -Nej, gör som ni vill.
-Låtsas att jag inte är här. -Lättare sagt än gjort.
Vill ni ha mer att dricka?
Kan ni be damen lämna rummet?
-Vad menar ni? -Måste jag säga det?
Släpp min fru, är ni snäll.
Gärna det.
Det enda som är värre än kortfuskare-
-är män som låter sin kvinna sköta fusket.
Julia...?
Då så, kära du... Låt oss se vilka andra konster du kan.
-Mår du bra? -Ja.
Ska jag kalla hit någon?
Du är så vänlig.
Du är så ung, osskldig och vänlig.
lngen är osskldig.
Du har också en historia.
Berättar du den för mig? Om vi nu hinner.
Jag har ingen historia.
-lnte som din. -Det var Bonnys historia nu.
Och se vadhonhadeställt tillmed.
Hankunde inteleva ihennes värld och honpassade inte inihans.
Hon skullealdrig blihonom värdig.
Hon vartvungenattsläppa honom.
Hon skulle bliBonny. Rätt och slätt och utanomsvep.
Luis skulleåka tillSantiago.
Hon skulle överleva.
KäreAlan. Gratulerar.
Duharprecis köptminandel ikaffehuset Vargas-Jordan.
Prisetdulickhetala varalltsom lannsikassaskåpet.
Dettrorjagattdu tjänarpå. Jag heklagar.
Vänta!
Jag heklagar attviinte kunde tala om det.
Menjag ärpå llykt undanrättvisan. Merkanjag inte säga.
-Vad pratar du om? -Mord. Jag har mördat.
-Nej. -Jo. Jag gjorde det för henne.
Och jag hade gjort det igen.
Lycka till nu. Och tack för att du en gång var min vän.
Gå nu.
Gud hjälpe dig.
Tänder du en cigarr åt mig?
Jag kokar kaffe.
-Vad hände? -Det var en råtta.
Den sprang rakt över min fot.
-Ser du den? -Nej.
-Jag såg den inte. Vad gör du? -Jag ska till apoteket.
-Nu? Klockan är nio, det är stängt. -Det finns ett som stänger tio.
-Vänta. -Jag kommer strax.
-Du kan inte rädda honom, älskling. -Varför inte? Vi kan bara åka.
Jag har två tågbiljetter åt oss. Vi kan åka i natt. Vi har pengarna.
Bonny, den klär dig inte, denna medkänsla.
Hur ska jag kunna lita på dig? Då kommer han att stå mellan oss.
-Varför skada honom? -Han är en del av dig som måste dö.
-Vad gör du, Billy? -Jag hjälper dig avsluta det här.
-Polisen kommer dit. -Gör som du är tillsagd - och det nu.
Säg det. Säg att du är min.
Ja, jag är din.
-Du skrämde mig. -Du dröjde länge.
-Vad gör du i mörkret? -Jag tänker.
Vad tänker du på?
Jag tänkte att om jag förlorar dig så är mitt liv slut.
Då återstår inget för mig. Förutom att dö.
Säg inte så.
-Hittade du det du sökte? -Ja, det gjorde jag.
Jag fick gå genom hela stan.
Jag går och byter om.
Tvätta händerna och lägg dig. Jag kommer med kaffet.
Varsågod.
Hur dör de, tror du?
Av giftet? Jag vet inte.
Tar det lång tid?
-Det beror på hur mycket de får. -Det är sant.
-Gör det ont? -Jag vill helst inte tänka på det.
Nej, naturligtvis inte.
Vi vill ju inte att vårt samvete ska få överhanden, va?
Det är bara något som måste göras. Och när något måste göras...
...så gör man det.
-Är ditt kaffe för varmt? -Jag såg honom.
Vem?
-Jag följde efter dig. -Vem såg du?
Ska vi leka leken eller säga sanningen?
-Sanningen är bäst. -Då så.
-Är han här? -Ja.
-Var då? -Ute och väntar på att jag släcker.
-När jag är död? -Ja.
Jag förde honom till dig i Havanna, va?
-Jag kunde ju ha skjutit ihjäl dig. -Han satte lösa skott i din revolver.
Som en pjäs.
Alltihop.
Lögner. Från det ögonblick då jag mötte dig.
-lnte allt, nej. -Skrattar ni åt mig bakom min rygg?
Skrattar du åt mig för att jag har varit så dum?
-För att jag har varit blind? -Nej.
Skratta nu när jag säger det här.
-Jag älskade dig, Julia. -Julia är inte här, Julia är död.
Skratta när jag säger att jag fortfarande älskar dig.
Nej, inte mig. Du älskar inte mig.
Jo då. Dig.
lnte Julia Russell. lnte Bonny Castle.
Dig. Jag älskar dig, för jag känner dig. Just för att jag känner dig.
Som du är.
l medgång och motgång. l nöd och lust.
Jag har redan sagt det till dig, men du trodde mig inte då.
Men i kväll gör du det.
Skål för oss.
-Ett kort liv, men spännande. -Gör det inte.
lngen annan.
Jag älskar ingen annan än dig.
Från första stund till sista.
Från början till slut.
Förändras aldrig, Julia.
Nej, nej!
Nu blir allt bra.
Kom nu.
Du gör mig besviken, Bonny.
Tror du att det är skarpa skott?
-Talar ni engelska? -Ja.
-Han behöver läkarhjälp. -Han där, då?
Han är död. Hanbehöver läkarhjälp.
Jag kallar på polis.
Luis... Dö inte, dö inte.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig. Hör du det?
-Säg det igen. -Jag älskar dig. Jag älskar dig.
Jag älskar dig, Luis.
Nej... Nej!
Dö inte nu!
Stanna hos mig!
Och detärhärhistorien slutar. Åtminstone lörmig.
Även om han lever nu, hur skulle jag komma i kontakt med honom?
-Tror du på förlåtelse? -Ja.
Och människosjälens frälsning?
Ja.
Till och med för en som jag?
Ja...jag tror det.
Då får jag väl träffa honom i himlen?
Ja.
Snälla, kan du ge mig min sjal?
Be nu med mig.
Jag bar den här när jag gifte mig.
Men mitt hjärta fanns inte i den då.
Jag beklagar, men det är dags.
Om jag får...
Vad fan...? Det är ju prästen!
Jag såg honom gå för en timme sen.
Vakt!
MAROCKO
Det är ett nöje att befinna sig i ett så förtjusande sällskap som omväxling.
Nöjet är helt och hållet mitt. Tack för att jag får vara med.
Och ni kan skatta er lycklig som har hittat en sådan fru.
Ja, jag kan skatta mig lycklig.
Och senare kanske jag kan berätta historien om hur vi hamnade här.
Det är en...intressant berättelse.
Somligt av det är till och med sant.
Men just nu vill jag bara säga att från den stund jag såg henne...
...så har jag älskat henne.
Och hur högt priset än är-
-så kan man inte vända kärleken ryggen.
Fyra.
Text: Den som var på DVD-skivan :) PIRAT MEDIA
Ansvarig utgivare: The Ripper Him Self !!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!