"О.Р."
Така му викат в болниците.
"Огнестрелна рана".
"Лекарят трябва да я докладва в полицията.
Затова е доста трудно хора като мен да получават
качествено здравно обслужване.
Не много хора знаят точно колко струва животът им. Но аз знам.
Седемдесет бона. Точно толкова ми свиха.
И точно толкова щях да си върна."
"Казват, времето лекувало раните.
И ще речете, че след 5 месеца лежане по гръб
ще забравя всякакво отмъщение.
Ще се правя на добряк и ще си трая.
Добряците са хубаво нещо, но винаги завършват последни."
РАЗПЛАТА
Помогнете на сакатия...
- Какво правиш бе?! Я чупка! - Млъквай, нали те излекувах.
Педераст!
- Колко ви дължа? - 2,98.
Копеле... Ей, върни ми цигарите!
Извинете... Пардон...
Едуард Джонсън
Благодаря.
"100... 200... 300.
Приятен ден, г-н Джонсън."
Точно по мярка ви е. Как ще платите?
ЗАЛОЖНА КЪЩА "ЛЪКИ"
Господине?
- 900 за всичките. - Дай да видя оня "Магнум".
Същият.
500 плюс пистолета.
- Ще ми трябва някакъв документ. - Разбира се.
Съжалявам, г-н Джонсън, тази карта е анулирана.
- Невъзможно. - Опитах два пъти.
- Имате ли друга? - Опитайте отново.
"Старите навици не се забравят.
И ако не им биеш шута, те ще ти го бият.
Бракът е голям връх!"
Портър...
Ти не си мъртъв.
Какво, ще ме убиеш ли?
Не точно сега.
Почваш да се прочистваш.
Вал пак иска да говори с теб.
Съжалявам, миличък. Да му кажа ли да се обади после?
Не, ще му се обадя. Поне ще млъкне за известно време.
Да, както винаги. Ти?
Защо? Там ли си сега?
Не се панирай, Вал. На тях всички сме им еднакви.
Същата група - на Чоу. Два пъти седмично.
Вторник и петък, между 1 1 и 12. И винаги по същия път.
Китайска "пералня".
- Колко пари има в куфарчето? - От 350 хиляди до половин милион.
- А на теб колко ти трябват? - Делим 50/50.
Питам те колко ти трябват, за да се откупиш към тях.
Към синдиката. Колко?
Искаш да кажеш Групата. Ама ти всичко знаеш.
Здравей, сладурче.
Сто и трийсет бона.
Най-хубавото е, че Чоу няма да идат при ченгетата.
- Те не чувстват болката като нас. - Забеляза ли нещо у тези?
Имат гаден вид. Сигурно всичките са кунг-фигуристи.
- Защо, пропуснах ли нещо? - Не си сложиха коланите.
Ще ги ударим в петък.
Гледай ти!
Вкусна ли е ламарината?
Татко взе заплата, миличка.
Какво?!
Проблемът с китайците е, че след час пак ти се приисква да ги биеш.
- 140 бона. - По 140 на човек.
Общо.
Общо?
По 70 бона? Не е достатъчно.
За мен е. Взимам си няколко месеца отпуск. Ето чантата.
Аз съм на червено. 60 бона.
Шибани жълтури! Да ги бяхме праснали във вторник!
Измъкнахме се чисти.
И пак забърсахме нещо.
Бъди благодарен за колкото има. Първо правило, Вал.
Да. Първо правило.
Какво?
Всичко е наред.
- Просто не ми стигат. - Никога не стигат, Вал.
Мила, сложи моя дял в колата.
Не мога да повярвам. Знаеш ли какво, Портър?
Много странно. Направо ще умреш, като го чуеш.
Винаги са си били 140.
Някой да ми даде докторска титла за това!
Господи! Почакай поне да се мръдна!
Всичко е наред, бейби.
Беше страхотна. Дай ми пис... Окей, дръж си го.
Точно както го планирахме. Не ми се разчувствай сега.
Бас държа, че много въпроси се прескачат из главата ти.
Лин просто не те разбра.
Не знам, жените реагират странно, като стане въпрос за любовници.
Какво?
Не те разбрах?
Нямаш проблем.
Хайде, г-це Портър, нямам време за губене.
- Тук ли е г-ца Портър? - Госпожа Портър.
Добре, все едно.
Копеле гадно!
Ставай. Обърни се. Стани.
Какво намираме тук?
Колко са?
- Два бона. - А това?
Хелий, ти как мислиш? Хероин, естествено!
Вал Резник.
- Къде е? - Искаш да знаеш къде е?
Ей го тука. Гледай. Да го духаш!
Грешен отговор.
Копеле! Мамка му!
Вал Резник.
- Не съм го чувал. - Откъде взе плика и боклука?
Недей, ще ме убият бе, човек!
Какво мислиш, че ще направя аз? Тревожи се за мен.
О, добре, добре...
Стегман... Тъпият Артър Стегман.
Къде е той?
В таксита "Саут енд". На "Фарагът роуд".
- Благодаря. - Няма защо.
Търся Артър Стегман.
Няма го. С нещо да помогна?
Не можеш. Къде е той?
Не знам. Няма го.
Предположи.
Предположи къде е.
У дома ли си е?
Що не идеш да си го навреш?
- Добре, хвърлям. Този е мой. - Хайде... Този път съм аз.
Един човек те търси.
Търся Стегман.
Ти пък кой си?
Казвам се Портър.
Портър, това ми прилича на... нападение.
Портър май обича да се съпротивлява при арест.
Стига бе, недейте тук! Той иска само да си поговорим.
Прав ли съм? Нали не бъркам?
- Ти ли си Стегман? - Може би. Какво искаш?
Момчето ти не направи доставката.
Спокойно, момчета... Ела навън.
- Арти, ти наркодилър ли си? - А бе, забравете това.
- И не ми пипайте парите. - Това хероин ли е?
- Хероин е. - Няма страшно, успокойте се.
Ела да говорим.
Кво гледате бе? Играйте си.
А ти ми окървави дивана. Хайде, ела!
- Стеги ни е държал настрана. - Ще проверя това.
Вал Резник.
- Какво за него? - Кажи ми къде е.
Дори да знаех, нямаше да ти кажа. Къде се срещна с доставчика ми?
- При доставката. - Мъртъв ли е?
Не, но тя е. Свръхдоза от тоя боклук, който й пращаш.
- Какво ти пука на теб? - Аз съм съпругът й.
Нали няма да ме гръмнеш?
Не пред децата.
Къде е той?
Не знам! Наистина.
Стоката ми я доставиха снощи. Няма да ги видя до другия месец.
Защо е толкова сложно?
Страх го е от момичето... така де, от... г-жа Портър.
Така ми се струва на мен.
Нищо не знам по въпроса. Познавам Вал от едно време.
Преди 3 месеца ми поиска услуга.
Правя по 1 бон отгоре на месец. Казах си, защо пък не.
Сега ти заплашваш да ме убиеш. Не съм чак такъв приятел на Вал!
- Той е в града. Само толкова знам. - Откъде знаеш това?
- Той ми каза. - Кога?
Когато намина. Каза, че се оправил със синдиката.
Каза, че се върнал на първа линия. Много беше развълнуван.
Кажи му, че и Портър се е върнал.
И си иска парите.
Иначе ще те навестя, когато децата ги няма.
Кога да му го кажа?!
Казвай.
"Една млада дама иска да ви види. Казва се Пърл."
Тя има два много лоши навика. В момента ме интересува единият.
Пусни я горе.
Апартамент 718. Оттук.
- Пусни я, какъв е проблемът? - "Хаскел е. Извинявай, че вкъщи..."
Не се извинявай, а недей да звъниш.
"Сметнах, че е важно. Обади ми се един таксиметър от Саут енд.
- Онзи Стегман." - Чакай малко.
На колене, кучко! Искам удовлетворение.
Говоря по телефона, Пърл.
- "Господарке Пърл", лайно мизерно. - Говоря по скапания телефон!
- Казвай бързо. - "Тоя Стегман се обади.
Звучеше изнервен, сякаш нещо му е изкарало акъла.
Искал да говори с теб. Казах, че ще попитам."
- Каза ли нещо повече? - "Да ти предам, че Лин е мъртва.
И също, че някакъв обикалял, говорел кофти и те търсел.
- Сметнах, че трябва да знаеш." - Искам да говоря с онова копеле.
- "Със Стегман ли?" - Не, с президента Никсън.
Стегман, разбира се! Кажи му - във "Варик" до моста.
Да е там след...
Нека са 20 минути.
Не виждаш ли, че работя?
Търся едно момиче. Представя се с името Рози.
Ето нейна снимка. Познаваш ли я?
Работеше на телефон. Няма да излезе сама. Вероятно...
- ... е свързана със синдиката. - Над моето ниво е. Не я знам.
Може би познаваш някой, който я познава.
- Защо я търсиш? - Аз съм брат й.
Болен съм от рак. Искам да я видя за последно.
Изглеждате доста близки.
Имаш ли цигара?
Сестра ти май е доста скъпичка.
Опитай при Майкъл, бармана на хотел "Ригал".
Не това име очаквах.
Само това имам.
Опитах да ти звънна, но май си си сменил номера.
Никога не съм ти го давал, Стег.
- Как изглеждаше онзи? - Тъмна коса, сини очи.
Същински кроманьонец.
Ако Лин е мъртва, ни е направил услуга.
- Ама съм 1 бон месечно на червено. - Може да измислим нещо.
- Разбра ли му името? - Каза, че се казвал Портър.
- Казал, че е дошъл за Портър? - Не, каза че той е Портър.
Честно да ти кажа, не ми се ще тоя да ме гони.
Че аз да не съм никой?! Имам приятели.
Вдигам телефона, казвам му името и умира.
- И този път наистина! - Успокой се малко...
- Какво ти каза за мен? - Нищо. Само, че му дължиш пари.
- Каза ли защо? Нещо друго? - Нищо. Защо, колко му дължиш?
Не е твоя работа.
Просто останах с впечатление, че иска да те убие, не че нещо...
Портър.
- Ти какво му каза? - Нищо. Какво можех да му кажа?
- Каза ли му за парите? За хероина? - Казах му, че аз го доставям.
- И нищо повече? - Аз не знам повече!
Казал си му нещо. Име. Някой, който знае къде съм.
- Кълна се в майка си... - Да ти еба майката!
- Това беше грубо. Успокой се. - Какво гледаш бе?
- Недей пак, Вал... - Какво си ме зяпнал?
Хайде, недей...
- Проблеми ли има? - Няма. Ние точно си тръгваме.
Вал, този път ще почерпя аз.
Да ме виждаш да се бъркам?
Извинявайте. Тъкмо го повишиха и е малко нервен.
- Ей, приятел, има ли тук Майкъл? - Ето онзи там.
Казаха, че можеш да ми уредиш скъпо хоризонтално освежаване.
Търся момиче на име Рози.
Проституцията е незаконна.
Говориш ми на гръцки.
Обикновено към тези неща се подхожда с повече дискретност.
Сега бъди дискретен.
- Как й беше името? - Рози.
- Кой да предам, че я търси? - Просто я повикай.
Дай ми телефона.
Погрижи се за това.
- "Кой си ти, по дяволите?" - Портър.
"Опитай пак. Портър е мъртъв."
Бях твой шофьор. Осигурявах ти безопасна работна обстановка.
"Портър?
Защо ли сипвах сол в раните?
Нямах нужда от това.
Май просто си падах по нея."
Ела.
Добре изглеждаш за мъртвец.
- Как научи за това? - От разговори на запознати.
А и чух, че жена ти се върнала в града сама.
Тя е мъртва.
Съжалявам, Портър.
Защо?
Старият нацупен Портър. Въобще не си се променил.
Това не е в твой стил.
Да, но хората се променят.
Стой. Мирно. Няма страшно. Ела, миличък.
Запознай се с най-гадното куче на света.
- Как се казва? - Портър.
Пое твоята работа, като си тръгна.
Същият като теб е, но няма да ме изостави. Нали, миличък?
Искам една услуга.
Услуга? Може би все пак си се променил.
Търся едно момче от синдиката.
Казва се Групата. Вече не му викаме синдиката.
Не се дразни. Как се казва?
Вал Резник.
А, това копеле ли...
Познаваш ли го?
Срещнах го преди няколко години. Забраниха му да влиза в "Стар",
защото пребиваше момичетата. Едва не уби едно.
Теб?
Има ли значение? Нали се отказа да ме пазиш, забрави ли?
Имаш ли случайно представа къде може да е?
Предполагам, че е в хотела.
- Кой? - Хотела на Групата.
Имаш ли адреса?
Нали сме приятели?
Поне бяхме. Но аз също работя там.
И на Групата няма да й хареса, ако ти кажа къде е хотелът.
Колко си силен? Според мен си най-силният мъж, когото познавам.
- Но се питам дали е достатъчно. - За какво?
Май търсиш тоя Резник за нещо, което няма да му хареса.
Да, ще го убия.
Това няма да му хареса.
А ако нещо се обърка и те хванат, и те питат откъде знаеш за хотела?
Защо изобщо го обсъждаме? Знаеш, че никога няма да те издам.
А ако те попитат настоятелно?
Ще им кажа, че е бил един таксиметров диспечер - Стегман.
"Окууд Армс" на "Юниън" и "17-а".
Здрасти, Вал.
Къде са ми парите?
Не, няма го. Взех ти пистолета. Вече е тук.
Ти си професионалистка. Дръж си устата, ако ти се живее.
Моите 70 бона. Искам ги.
- Нямам ги в момента. - Къде са?
Всичките 130 000 са в Групата. Дадох им всичко.
Кажи им, че си им дал чужди пари и си ги вземи.
Не мога. Не ги познаваш тези...
Ти ще ме убиеш, независимо дали ще ти ги върна, или не.
Добре, ще намеря парите.
Дай ми само няколко дни... Какво правиш?!
- По обяд. Утре. Кажи го. - Добре.
Нали не ми се сърдиш? Направих каквото трябваше.
- Трябва да оцениш това. - Да, оценявам, че...
Не, не! Недей! Моля те.
Позволи на мен.
Кучка!
Остави я да работи.
Обичам те, бейби.
И още много ще те обичам.
Не, почакай.
Утре. По обяд.
Ти и парите да чакате на ъгъла на "7-а" и "Франклин" до телефона.
- Къде намери това? - Една курва си я имаше.
- Познах те и я свих. - Направи ли й нещо?
- Направи ли нещо на курвата? - Какво общо има това?
Имам няколко свободни минути.
Свари си яйце.
Филип ми казва, че си имал проблем и ти е нужна помощ.
Да, сър.
Твоят проблем ли проби снощи охраната в "Окууд"?
А после нахлу в апартамента ми...
Има една стара поговорка, която ми е била полезна:
"Недей да сереш, където ядеш".
Или беше "живееш". "Недей да сереш, където живееш."
- Съжалявам, г-н Картър... - Има три начина да се справим.
Първо - да ти помогнем.
Второ - да те оставим сам да си помогнеш.
И трето - да те заменим.
Инвестирали сме в теб, Резник. Време, пари и обучение.
И ако ти помогнем, донякъде ще браним инвестицията си.
А това е добра бизнес-политика.
Да, сър... Да, г-н Картър. Благодаря. Няма да съжалявате.
Според Филип, един мъж е дошъл в града, за да те убие.
А ти казваш, че е сам и е професионален крадец.
Обира трезори, банки, такива работи.
- Как се казва? - Портър.
А първото му име?
Не знам. Никога не се е представял с нещо друго, освен с Портър.
Откъде взе тези 130 000 долара?
И този мъж е дошъл за това.
- За тези 130 000, с които ни плати? - Да, но само 70 000 от тях са негови.
Не сме те питали откъде са парите. Не е наша работа.
Но сега, изглежда, това стана наша работа.
Ето досието му, г-н Картър.
Разбираш ли своята стойност за организацията, Резник?
Ти си садист. Нямаш угризения. А това е полезно.
Но сега си позволил
част от личния ти живот да застраши нас.
Всеки в нашата организация трябва да бъде благонадежден.
Ако сам се справиш с този проблем,
няма да има съмнение,
- че ти си нашият човек. - Аз искам.
- Искам сам да се справя. - Чудесно.
Докато въпросът се разреши, ще се изнесеш от "Окууд Армс".
Но аз няма къде...
Не искам повече неприятности в хотела.
Извинете за забележката,
но може да е по-лесно, ако Резник просто изчезне.
Мислих за това, но не ме притеснява Резник.
Той няма да издържи и две минути на улицата без нас.
Мисля си за другия образ.
- Как му беше името? - Портър.
Много кураж се иска, за да очистваш хора от Групата.
Или е това, или е пълно куку.
Честно казано, не разбирам. За 130 000.
- 70 000 бил неговият дял. - Още по-лошо.
Не искам г-н Бронсън да научава. Ще помисли, че се размеквам.
Един от неговите принципи е:
"Ако не разбираш нещо, отърви се от него."
Така че два пъти мерете,
но все пак го отрежете този, Фил.
- Някакви снимки или трофеи? - Не, този път не.
Пуснаха ме, Пърл. Точно както си знаех.
Изчакай малко.
Млък!!! Говоря по телефона!
Дойдоха ли вече приятелите ти?
- Снощи, бейби. - "Добре, каза ли им,
- че Портър им е свил парите?" - Да, и те искат възмездие.
Добре, ето какво ще направим.
Да, това е Портър. Има лайна в главата.
Другия път, Портър.
Май че Портър си намери нови приятели.
- Леко, господинчо. - Добре съм.
- Кои бяха тези, приятел? - Не ги знам... А, вие ли сте?
Стегман казва, че чакаш добри пари.
- 250 бона, ако трябва да сме точни. - Седемдесет.
Я не ме занасяй бе! На идиоти ли ти приличаме?
- Кой ще мине през това за 70 бона? - Не обичаме проблемите.
Имам труп на момиче фраш с хероин.
Със следи от борба. Лекарят не е убеден, че е свръхдоза.
Но пък ние имаме свидетел с една ноздра. Помниш ли го?
- Спокойно, Портър. Имаш имунитет... - И карта за излизане от затвора.
Трябва само да прибереш парите. Тук вече не можем да помогнем.
- Противозаконно е. - Нали сгряваш?
- Парите са си мои. - Грешка.
Наши, Портър - на мен и партньора. Бъди послушен и ще получиш дял.
- Ще стане лесно, Портър. - Чат ли си?
Схванал е.
- Карай спокойно, ще се обаждаме. - Ега ти кретена.
"Корумпирани ченгета.
Че то други има ли?
Да бях само малко по-тъп, сам можех да стана полицай."
Господи, трябва да те види лекар.
- Ще щипе. - Добре, само го почисти.
Дръж тук.
Аз ще се оправя.
Кажи ми нещо, Портър.
Кога реши да си тръгнеш? В нощта, когато спахме заедно ли?
На другия ден, когато трябваше да те закарам на работа.
Можеше да ми кажеш да напусна.
Можеше да ми кажеш да те откарам някъде другаде.
Благодаря.
- Става ли ти? - Да, сякаш е правена за мен.
Ще ти отива на ковчега.
Знаеш ли какво си мисля?
Историите, че си мъртъв, са верни.
Просто си много твърдоглав, за да си го признаеш.
Портър, толкова ми липсваше. Още ми липсваш.
Не говори.
Не мога. Трябва...
Имам работа.
Къде е той?
Портър. Къде е?
В спалнята.
Зле ли е ранен?
Лекарят ще дойде всеки момент.
Глупости.
Идвам, приятелче.
Мамка ти!
Твойта мамка!
- Къде е той? - Тръгна си, тръгна си...
Тръгнал си, а?
Познах те. Ти си курвата от снимката.
Откъде го познаваш?
Беше ми шофьор.
Сега аз ще те повозя.
- Знаеш ли какво си ти? - Образовай ме.
Грозна свиня, която бие жените, защото не може да го вдигне!
Така ли било?
Тогава ти си късметлийката.
Знаех си, че съм виждал този задник.
Ще те чукам, докато изпушиш!
Забравих си цигарите.
Добре, Вал...
Тая Група, или както там й викате, си има началник, нали?
- Кой? - Ще ме убият, Портър.
Какво мислиш, че ще направя аз? Тревожи се за мен.
Имена. Хайде.
Феърфакс и Картър. Те управляват целия град.
Къде да ги намеря?
- Феърфакс не е в града. - А Картър тук ли е?
Това няма да ти помогне.
"Фредерик Картър Инвестментс". "Комерс авеню" 120.
Ще ти помогна.
Ти си превъртял, бе!
Да тръгнеш срещу Групата за 70 бона. Но ще ти помогна.
Ето. Говори.
Мога да те вкарам там. Охраната е доста стегната.
- Колко човека? - Адски е стегната.
Но само един е отвън. Знам как да го заобиколя.
Ти си луд! Откачено копеле!
Затова те обичам.
Имаш ли огънче?
- Имаш ли огънче? - Не.
Тогава за какво си ми?
Рози...
На твое име ли е апартаментът?
На Групата е. Те плащат всичко.
Събери всичко, което ти трябва, и се сбогувай с това място.
Всичко е наред, миличък.
Ще оживее. Ти как си?
Знам. Не е кой знае какво, но поне ще си в безопасност.
Никой не знае, че съм тук. Седни, почини си.
Какво?
Никой не знае този телефон.
Някой знае, че съм тук.
Сигурно я чука.
- Доста време вече. - Може да оправя и кучето.
Мислиш ли?
Остави ги малко.
Да им звъннем пак.
Той е зад нас.
"Не всяка голяма фирма като Групата плаща на наемни убийци.
Издигах се в обществото.
Май беше време да ги навестя.
Картър нямаше да го очаква.
И кой знае, можеше дори да си получа парите."
Казах ти, че ще цъфне. Дай си ми парите.
- И моите също. - Давай парите, ако обичаш.
- Той ли е? - Той е. Давай.
Много благодаря.
Какво си наумил, приятелче?
Парите ни са там вътре, ако още проявявате интерес.
Не толкова към парите, колкото към яхтата, която ще си купя.
Какво търси този тук?
Аз съм турист на обиколка. И от това твоят дял се смали.
Спокойно, ще ти оставя малко трохи.
Какво чакаш, Портър? Върви да вземеш парите ни.
- Ще ми направите ли една услуга? - Нали сме тук, за да помагаме.
Сигурно ще ме джобят на входа. Може ли да ми пазите това?
Само за малко.
Разбира се, Портър.
Добър баланс.
Капут.
С какво да помогна?
- Искам да се видя с г-н Картър. - И кой сте вие?
Кажи му, че аз съм онзи, който очисти Вал Резник.
Не разбрах. Повторете.
Г-н Картър ще ви приеме. Обърнете се да ви обискирам.
Браво. Седни.
- Бяха двама от най-добрите. - Много лесно им падна гарда.
Ти искаш нещо от мен.
- Вал Резник ви е дал 130 000. - Плати ни свой дълг.
70 000 от тях са мои. Искам си ги.
Съжалявам, Резник ми го каза, но май съм забравил името ти.
Портър, да... Няма вече да го забравя.
Групата проявява разбиране.
Но никоя световна корпорация няма да приеме това, което искаш.
Дали Феърфакс ще ми ги върне?
Резник доста ти е разказал. Феърфакс ще ти каже същото.
Не сме упълномощени за това.
- А кой е? Кой взема решенията? - В този случай - комисия.
Един човек. Най-отгоре винаги стои само един човек. Кой?
- "Г-н Бронсън, г-н Картър се оажда." - Свържи ме.
- "Говорете, сър." - Картър, как върви бизнесът?
Викал си ме, татко.
Задръж малко, Картър... Погледни в зелената кутия, Джони.
Ти шегуваш ли се?
- Кабриолет ли е? - Мислеше, че съм забравил.
Честит рожден ден, синко.
"Тази кола, а и Ник е взел билети на първи ред за мача довечера."
- Аз залагам на Ранкин. - Едва ли. Хикс е фаворит.
- Това няма никакво значение. - Трябва да вървя. Благодаря.
Честит рожден ден. И карай внимателно.
Извинявай, Картър. Какво има?
При мен има човек с пистолет, който твърди, че ще ме убие,
ако не му върнем 130 000, откраднати от него...
"70 000.
- Колко ви е важен тоя Картър?" - В какъв смисъл?
Или парите, или ще убия Картър.
- Ти заплашваш ли ме? - "Не заплашвам вас, а Картър."
"Дързък човек. Кой си ти?"
Парите ми, да или не?
Не.
Картър?
"Какво става там?"
Ти нищо не схващаш, кретен тъп.
"Картър, обади се."
"Кажи на Феърфакс, че очистих Картър и той е на ред.
След това идвам при теб."
"Ти да не си откачил?!" Току-що сам си изкопа гроба.
- Не виждам пари. - Чек ли ти написаха?
Разиграват ме. Трябва да ида при друг.
Последно. Иначе си имаме труп, нападение и други теми за разговор.
Това е много писане, Портър. А ние мразим писането.
Кофти за теб, Портър. Но не се давай лесно на гадовете.
Точно така, Портър. Не се отказвай.
Може ли да си получа инструмента?
Хубав палавник.
- Става и за орехотрошачка. - Ще се обаждаме, Роки.
Работи все така добре.
"Никой не обича да има много маймуни на клона. Аз имах три.
Разваляха ми стила.
Налагаше се малко да разтоваря."
Къде беше?
Оправях се с бизнеса. Изравнявах шансовете.
Тези няма да се спрат, преди да ни убият, нали?
Няма.
Съжалявам.
Извинявай, че те замесих в това.
Защо го направи?
Ти си умен. Нямаше нужда от мен.
Защо го направи?
Може би си права.
Когато се върнах...
... бях останал без нищо.
Нямах живот, нямах надежда.
Ти беше единственото хубаво нещо, което не ми бяха взели.
Не можех да стоя далеч от теб.
Трябваше да те видя, за да се уверя, че не съм в ада.
Защо тогава не се махнем оттук?
- Не можем. - Защо?
Сама го каза. Те няма да се спрат, преди да ни погребат.
Значи ние ще ги погребем първи.
Трябваше да напусна.
Трябваше да те закарам някъде другаде.
ЧЕСТИТ РОЖДЕН ДЕН, ДЖОНИ
Честит рожден ден, Джони.
- Ти си върхът! - Това е твоята нощ.
Аз съм твоят подарък.
Коя е тази?
- Не сме ние. - Нямаме нищо общо.
- Страхотна е. - Направо класа.
Невероятно, баща му го урежда.
Ти наистина си бил сладур.
Явно имаш добри приятели, Джони.
И богати, защото аз не съм евтина.
Не ни чакайте, момчета.
Обещавам, че няма да се прибере преди полунощ.
Чао!
Добро момче.
Спокойно.
Кой тук е професионалистът, Джони?
Отпусни се.
Обещавам, че няма да съжаляваш.
Спокойно, хлапе. Никой няма да пострада.
Да пострада? Какво говори тоя?
Радвам се да ви видя, г-н Феърфакс.
Ще ми се и аз да се радвах. Тази сутрин плувах с делфини.
Леко! Това е истинска кожа от алигатор. Какво ви става?
- Здравейте, г-н Феърфакс. - Как е, Чарли?
Портър и Феърфакс. Кратък разговор ще бъде.
И ние, и кварталните ченгета. Добре сме го покрили, бих казал.
Уолтър, събуди се.
Събуди се!
Горе чантите, момчета.
Кой си пък ти?
Аз съм причината да се приберете по-рано, г-н Феърфакс.
- Ти ли си Портър? - Именно.
Дръжте ги на нивото на раменете, за да не ви нарешетя.
А аз какво, на челна стойка ли да застана?
Искам една услуга от вас.
Звъннете на Бронсън. Вижте какво може да направите за парите ми.
Той остави Картър да умре.
Всъщност е по-добре, че този кретен е мъртъв.
- Сигурно ще отсвири и мен. - С Картър мислеше, че блъфирам.
Опитайте. Може да се окаже много по-възприемчив, отколкото мислите.
Вие двамата сте уволнени.
Виж как стоят нещата.
Аз съм си във всекидневната, при мен е някакъв си Портър,
който казва, че очаква рано или късно да му платиш.
Разбира се... Иска да говори с теб.
Пусни го на говорителя.
- Аз съм Портър. - "Куражлия си ти, Портър.
Доказа се като истинска досада. Същински комар."
За да се отърва от теб, ще трябва да те размажа със 130 000 бона.
Не са сто...
- Какво правиш, бе? - Феърфакс?
Добре съм. Той просто убива алигаторските ми куфари
и дупчи костюмите ми. Това е долно, човече!
- Вие не слушате. Не са 130... - "Ти ме чуй."
Ще ти дам парите, но няма да доживееш да им се насладиш.
"Това си е мой проблем." Искам лично да ми донесеш парите.
Ти си бил страшен оптимист! Защо си мислиш, че това ще стане?
Ако не стане, няма повече да видите малкия Джони.
"Не се прибра от мача снощи, нали?
Той е хубаво момче, но много го глезиш. Казах му го."
Глупости. Не е при теб.
- "Не си чак толкова глупав." - Баща ми не ми купи ферари.
Трябваше да си открадна първото. Хубав надпис на ключовете.
Малко сълзлив, но... Да го прочета ли?
Ти си мъртъв, Портър. Никой не се гаври със семейството ми.
Мъртъв си.
Мъртъв ще е Джони, г-н Бронсън, ако не се появите с парите.
"Да" ли чух?
Какво, топки ли имаш в устата?
- "Някои решения са трудни." - Къде?
Ще ви уведомя допълнително.
Подписа си смъртната присъда за 130 000.
Не разбирам. За какво? Някакъв принцип ли, що ли?
Престани, че ще се разплача.
И му кажи, че са 70 000.
Седемдесет? Какво? Само 70 000 хиляди?!
Че те костюмите ми струват повече!
Слушай само: "Оушън Рей Сънденсър"
машина за лед, палубно покривало,
- вакуумна тоалетна - 80 000 кинта. - Казвам ти, няма да ги донесе.
- Да се басираме ли? - Не, не искам.
- Вече съм със 150 вътре. - 150 няма да ми докарат яхтата.
По-добре да донесе нещо.
Ние сме Холанд и Ван Оуен от Вътрешни разследвания.
Що не се дръпнете? Не виждате ли, че сме в засада?
- Излезте от колата, моля. - За какво?
Излезте от колата, детективи.
- Какво става бе? - Знам ли.
Това вашата значка ли е? Която сте обявили за изчезнала?
- Къде я намерихте? - Къде точно я загубихте?
Това ваше ли е?
- Това е Портър. Следвай го. - Държа го, копелето.
Влизай, Портър.
Затвори вратата.
Сложи палавника на пода.
Бавно!
Ще те предам на Групата за награда.
И може така да ги впечатля, че да ме вкарат при тях.
Със здравно осигуряване, зъболекар.
Направо там те карам.
"Портърско печено".
Освен ако нещо подивееш. Тогава ще трябва лично да те...
Нали няма да ме гръмнеш?
Пусни го!
Веднага.
Кои сте вие? Какво правите?
Ей, дебелак!
На теб говоря.
Престанете. Престанете. Мразя това. Мразя го!
Погледни тая дупка! Портър, какво ти става?
Просто ни кажи къде е, за да се махнем оттук!
Късно е вече.
Нищо не иска да каже.
Иска да бъде пребит, това е.
Ето ги. 130 000.
Това ще ти е единственият контакт с тях.
Предлагам ти сделка - кажи къде е Джони и ще те довърша бързо.
Обещавам, че няма да научиш какъв е вкусът на лявата ти топка.
Но ако по него има и драскотина, това ще продължи 3 седмици.
Ще ти правя кръвопреливане, ако трябва, за да те държа жив.
Къде е?
Чакам.
"Това прасенце отиде на пазар."
Слушам.
"Това прасенце остана у дома."
Започва да прилича на кайма.
Остават осем. После идват коленете, Портър.
Досещаш се докъде ще стигнем след това. Къде е той?
Добре.
"Филдинг" 24.
Апартамент 1 1 .
Ще ме разбереш, че не ти вярвам напълно.
Сложете го в багажника. Ще го вземем с нас.
Да вървим, юначаго.
Вие двамата пазете отпред.
Мамка му. Хайде, Портър.
Дай ми огънче.
- "Какво става, по дяволите?" - Прав беше да не ми вярваш.
Помогни ми.
Я слизай.
Хайде, Портър. Много беше забавно. Чао, хлапе.
- Върни се! Кучка! - Хайде, Портър. Да вървим.
- Какво те забави? - Здравей, Рози.
Влизай, Портър.
Добро момче.
- Боже, какво е станало с теб? - Малко ме чукаха.
Добре ли си?
- Взел си ги. - Нищо работа.
Накъде?
Просто карай.
Отивахме да закусим.
В Канада.
"Сключихме сделка:
ако тя престане да проституира, аз ще престана да убивам хора.
Но може би си поставяхме твърде високи цели."
Вulgаriаn Subtitlеs CRACKED BY Trick and Twister