СИНГЪЛС (Любовни квартири)
Бях се нанесла в нова квартира. За първи път живеех сама.
Без общи спални, без съквартиранти. Моето място - направо бях щастлива.
Имах си дори собствен гараж.
В моята страна не ги държат в клетки.
Държат ги в сандъци, така че можеш да ги погалиш.
- Здрасти. - Имаш ли нужда от помощ?
Не, аз... Всъщност да, благодаря.
Аз съм от Испания.
- Така ли? От коя част? - От Галиция.
Следвам инженерство в университета. Харесва ми в Сиатъл.
"Ю-Даб". Хората тук така казват на университета.
Най-после някой местен да ми каже малко тайни.
Няма нужда да чакаш. Ще отнеме известно време.
Кои места трябва да посетя още?
След седмица трябва да се връщам в Испания. Визата ми изтича.
Ю-Даб.
Обажда се Линда Пауъл от Сиатълския съвет за опазване на околната среда.
Добре, супер. Благодаря. Чао.
Да, точно така, имаме нов разлив в Белингам.
Трябва да изпратим някого там...
Рут, откога ти разправям, че няма истински мъже?
От край време.
Срещнах един. И го срещнах когато най-малко очаквах да стане.
И го криеш от мен...
Следва инженерство. От Испания е.
Визата му изтича след два дни. Той...
Той е като комета. Какво да правя?
Иска ми се да можеше да останеш.
Ако си просроча визата, няма да ме пускат следващите пет години.
- Щеше ли да се върнеш някога? - Сега си имам причина.
Искам ти да носиш това.
Искам да може да кажех по-добре какво мисля.
Това е символ на наше бъдеще.
Искам да се върна след два месеца и да те видя отново.
Нямам кой знае какво да ти дам, но...
Това е важно за мен.
Използвай го когато се върнеш.
Така винаги ще имаш място за паркиране.
Ало.
Не се буди. Заминавам. Исках да ти кажа довиждане.
- До скоро. Довиждане, Линда. - Довиждане, мили. Вече ми липсваш.
Правила ли си и други неща с него преди да замине?
Страхотно е. Не можем да скрием нищо в езика. Говорим си с базови понятия.
"Базови"?
Ако се оженим, той може да остане тук. Винаги ще има с кого да излизам вечер.
Говориш за брак?
Уморих се да играя игрички.
Ако беше женена, щяхме ли пак да ходим на клуб?
- Винаги ще ходим на клуб. - Какво?!
Винаги ще ходим на клуб!
Това е. С това дистанционно за гаражи няма да имате проблеми.
Имаме лифтрекс и лифтрекс супер. Дори повече, отколкото ви трябва.
И, разбира се, пейджъри, бийпъри...
...и универсално дистанционно за гаражни врати.
Дайте ми най-доброто. Повече няма да го губя.
Наскоро се разделихме с Дженифър, последната ми приятелка.
Случи се в един претъпкан ресторант.
Тя ме погледна с онзи поглед: "Как можа да ме изпуснеш?"
Казах й, че не върви, не сме един за друг - неща, които и двамата вече знаехме.
Разбрах, че съм сбъркал и опитах да се съберем пак. Тя не ме забелязва.
Сега тя е с Тони.
Тони познава приятеля ми Бейли, който е гадже на другото момиче на Тони, Рита.
Същата Рита, с която скъсах, когато срещнах Дженифър.
Да кажа ли на Дженифър, че знам, че Тони излиза и с Рита...
...или да кажа на Рита, че знам за Тони и Дженифър?
Тони ще каже на Дженифър, че аз съм излизал с Рита, когато съм бил с нея.
Как може нещата толкова да се объркат. Направо не знам.
Понякога ми се иска всичко да е просто като на тази картичка - не помня кой ми я прати.
Не е ли велико?
Не знам. Не мисля...
Клиф! Говоря, човече.
Добре, започвам отначало.
Татко ни напусна когато бях на 8. Каза ми:
"Забавлявай се. Не се жени."
Бях на 8!
Майка ми е учителка. Заведе ме при лекаря да ми разкаже за секса.
Той беше от Бостън.
Бащата и майката най-накрая се събират заедно.
Бащата пъха пениса си...
Нали знаеш какво е пенис, Стив?
Бащата пъха пениса си във вагината на майката.
Това се нарича сношение, а онова, което излиза, се нарича семе.
И после мъжът продължава да се движи докато не почне нещо да пръска от пениса му.
- Какво? - Какво излиза оттам?
- Семенца! - Стига, човече!
Май тези неща никога не са прости. Ето какво реших...
...следващите три години ще се съсредоточа върху работата си.
Работата е единственото нещо, над което имам пълен контрол.
Работа.
Трябва да вървя.
Аз съм на 23. Помните ли колко стари ви изглеждаха хората на 23 когато бяхте деца?
Мислех си, че когато стана на 23 хората ще пътуват с космически капсули и ще имам деца.
Ето ме, на 23 съм.
И нещата... са си почти същите.
Струва ми се, че ми изтича времето да направя нещо ексцентрично.
Някъде към 25 ексцентричните неща стават инфантилни.
Черпя вдъхновение от моя приятел. Той е музикант.
Групата му издаде албум за един малък лейбъл. Освен това е и добър художник.
Той е като ренесансовите хора.
Много съм щастлива, че се премести в моята сграда.
Джанет, какво става?
Колата ти не беше отпред, пък трябваше да се видим в събота, така че...
Просто реших да се отбия и да ти кажа здрасти.
- Здрасти. - Здрасти.
- Да се видим този уикенд? - Този уикенд сме много заети.
- Ще имаме концерт, нали? - Да, шоу.
- Идват да ни видят от Ел Ей. - Супер!
- Ще бъде яко. - Чао, Клиф.
- Намини след шоуто. - Става.
Виж, Джанет, нали знаеш, че се виждам и с други хора?
Знаеш го, нали?
Не ме будалкай.
Джанет, по никакъв начин не те будалкам.
Клиф, трябва да си мръднеш буса.
Знам какво си мислиш. Но между нас има връзка.
А когато има връзка, химията сама се грижи за останалото.
Отпусни се и му се радвай, защото се познава когато е истинско.
Дори няма нужда да говорим за това.
Джанет, подценяваш ме.
Ей, Клиф, ще остареем докато те чакаме...
Значи, ще се видим в събота и тогава ще ти помогна за тон-колоните.
Какво да ти кажа, човече? Направо е луда по мене.
Виж новия ми часовник - Гортек.
Можеш да запомниш 20 телефона вътре. Тази вечер ще го направя.
Всичко или нищо. Тази вечер ще бъда моят Супер-аз.
А какво ще стане, ако Супер-ти срещне Супер-нея и Супер-тя го отблъсне?
- Няма проблеми. - Защо?
Защото ти никога не си ти. Всички играят роли.
- Аз живея живота си като във френски филм. - Какво?
"Уебстър" и "24-та" - трябва да е тук.
Да попитаме този клоун къде е клубът.
Ей, човече...
...къде е Де Сото?
Разбирам, ти си мим. Покажи ми адреса с мимики.
Закарайте ме и ще ви покажа.
Къде е Де Сото? Колата ни се повреди.
Ще ви кажа нещо за любовта. Любовта е на изчезване.
Когато нямам кинти, гаджето ми изчезва на секундата.
Такива момичета си избираш.
Ами ако съм отчаян или ме преследват?
- Знаеш ли къде е това място? - Да не съм ти "Жълти страници"?
- Наистина е по-добре да не говориш. - Да.
- Какво работите? - Аз съм метр д'отел.
- Аз съм в Транспортния факултет. - Борба със задръстванията.
Аз строя самолети.
- Здрасти. - Здрасти.
С приятеля ми се скарахме.
Той казва, че като си на подобно място...
...не можеш да бъдеш себе си, а трябва да играеш роля.
Затова, като те видях да стоиш там...
...си помислих: А) Мога да те оставя да си стоиш сама.
В) Мога да те заговоря и да играя роля или С) Мога просто да бъда себе си.
Избирам С.
Какво мислиш?
Мисля, че: А) Ти играеш роля...
...и че В) Твоята роля е да не играеш роля.
Благодаря.
Клиф, как би определил "сиатълския саунд" и мястото на Гражданинът Чеп в него?
Не искам да свеждам групата ни само до това, че сме част от Сиатъл.
Нашите територии са по-широки.
Точно в момента сме голямо име в Европа.
Имаме записи... Албумът ни просто разби Белгия.
За какво става дума в песента "Пипни ме, аз съм чеп"?
Мисля, че тя говори сама за себе си.
Точно за това става дума в песента, ако ме разбираш...
Става дума, нали...
Много хора може би си мислят, че всъщност там се казва...
..."аз съм чеп, и можеш да ме пипнеш"...
...но аз мисля, че нещата могат да се поставят и другояче.
- Извинете ме! Здравейте. - Здрасти.
- Искате ли да се видим после? - Къде отивате?
- Навсякъде, където сте вие.
- Отиваме си вкъщи. - Отиваме си вкъщи.
- Имате ли...? - До скоро!
"Навсякъде, където сте вие."
Винаги им взимай телефоните. Имам вече 20 телефона.
20 телефона...
Бейли, имаш 20 телефона на 20 момичета, на които никога няма да се обадиш...
Няма да излезеш с тях, няма да ги видиш на дневна светлина.
20 телефона, които си записал само за да си сигурен, че можеш да събереш 20 телефона.
- Ей, по-кротко с децибелите! - Извинявай. Заглъхнали са ми ушите.
- Клубна болест. - Момчета, всичките ще оглушеете...
Бейли...
Настъпи моят час.
- Какво? - Гледай сега.
Линда, не поглеждай натам.
Клиф, още едно двойно без сметана, с обезмаслено мляко, без кофеин.
Ще се възползвам от видеозапознанствата, които ми намерихте миналата Коледа.
- Това беше шега. - Знам, знам.
Мислите, че го правят само съвсем отчаяни хора. Грешите!
"Очаквай най-доброто" - най-добрите видеозапознанства в страната.
"Здрасти! Аз съм Деби Хънт. Обадете ми се преди да отида в Кабо."
- Лекарството ви, мис Хънт. - Мерси.
Правиш най-страхотното кафе. Не прави ли...?
Съквартирантката ми няма домакински... Мъжете просто не знаят...
- Получихте ли материалите за тунела? - Ще ти се обадя по-късно.
Свършихме с изграждането на И-90. На излазите няма зелена вълна.
От "Таймс" питат защо става задръстване на И-5.
Така Господ им казва: "Слушайте радио."
Прочете ли предложението ми? Какво мислиш?
Хареса ми. Трябва да го покажеш на Стю.
- Стю? - След обедната почивка.
Добре, след почивката, Стю.
- Тед, какво е това? - Правя музика с пръстите си.
Какъв прекрасен звук...
Линда Пауъл? Стив Дън. Здрасти.
Да, запознахме се преди 61 часа. Да, това съм аз.
Виж, искаш ли да вечеряме или...?
Заета... Ами обед? Да обядваме заедно.
Кафе?
Вода? Да пием вода заедно?
Добре, ще се срещнем където обядваш и ще пийнем по една вода.
Мисля, че 90-те ще бъдат десетилетието на почистването.
Нашият екип прекара последните години в проучване на нефтените разливи в Аляска.
Сега... с всичките последствия от разливите нещата отиват към...
- Господи, да. Към най-лошото. - Да.
Опитвам се да събера група, която да проучи цялото крайбрежие.
Имам проблеми с осигуряването на кораба.
Мисля, че това ще свърши работа.
- Какво? - Човек вече не може да се усамоти.
Струваше ми се, че буквално ще я нагълта.
- На мене също. - Господи!
Знаеш ли колко е часът?
- Да, 3:30. - Ох, толкова съм закъсняла.
- Радвам се, че приятелят ти не дойде на обед. - И аз също.
- Наистина ли имаш "обеден приятел"? - Не.
- Може би... - Виж, опитвам се да забравя един човек.
- Нямах предвид... - Не е време да започвам...
- Добре. - Добре.
Ето я колата ми. Да те закарам ли обратно на работа?
Добре. Благодаря.
Благодаря.
Наистина ми харесва идеята ти за супер-влака.
Амбициозна е. Ако зависеше от мен...
Тя ми отключи колата отвътре. Това е знак.
Това момиче ми харесва.
Трябва здраво да се захванеш...
Това, което най-много ми харесва в теб е, че ме слушаш.
- Ти си реалистичен мечтател. - Благодаря.
Направо побеснявам като мисля за тия неща.
Че някакъв скапаняк може да съсипе Мона Лиза, или океана, или нечий живот.
Какви са съседите ти?
Отсам е Бейли, точно там. Той е метр д'отел.
Осигурява ни безплатна храна.
А там на ъгъла е Деби Хънт.
Всъщност, тя консумира мъже вместо храна.
А там е Клиф. Той разнася цветя, има четири работи...
Работи и в кафето на ъгъла.
Горе е Джанет Ливърмор.
И тя работи в кафето. Спестява за школата по архитектура.
Клиф и Джанет.
Това е.
Звучиш ми все едно аз разказвам за моето семейство.
Искаш ли да се качим горе докато ти се изсуши прането?
Тази снимка ти е хубава.
Искам да те питам нещо. Мислила ли си за трафика?
Защото аз непрекъснато за това мисля. Трафикът се предизвиква от самотните шофьори.
900 хиляди души всяка сутрин се качват сами в колите си.
Карат, карат и се чудят защо има задръстване.
Над това работя. Ако създадем един супер-влак,
хората ще имат причина да излязат от колите си - кафе, хубава музика...
Ще ги паркират и ще се возят с влака. Знам, че така ще стане.
Аз все пак си обичам колата.
Ами...
О, Соникс! Тая година имат добър тим.
Добре че продадоха Кзевиър МакДениъл.
- Баскетболист ли е това или боксьор!? - Не смей да обиждаш Екс-Мен.
"Целувка в Хотел Де Вил". И ти ли го имаш? И аз също.
О, и плочи. Този период съм го пропуснала...
- Бях диджей в колежа. - Така ли?
Затова още имам плочи.
И така, каква е историята с приятеля ти?
Не ти трябва да питаш... Не ми провървя.
Но имаше едно друго момче, Рич. Всичките ми приятелки го харесваха.
Казах ли ти за парите, които получих в наследство?
Да, наистина. А освен това снощи отново се събрахме с Лин.
Сега сигурно ще решиш да избеснееш...
О, не... Това се казва професионален удар.
Не искам да се сближавам с никого известно време.
След това...
- Прекалено много говоря. - Не, продължавай.
Навремето си мислех, че може да срещна някого в колежа.
Идеалната комбинация от Мел Гибсън и Холдън Колфийлд.
И че сексуалната революция просто ще ни погълне във вихъра си.
Бях закъсняла с един семестър.
Здрасти.
Презервативи! Безплатни са!
Знаеш ли, тези хора ме отвращават.
Така ли?
В теб има толкова живот.
А в тях - толкова кражба на емоции.
- Аз съм Анди. - Аз съм Линда.
"Кражба на емоции"?
Говорихме как страстта не означава нищо в сравнение с комфорта, стабилността...
- Глупости. - Не се шегувам.
- Извинявай. - Всичко е ОК.
Живяхме заедно две години. Още сме приятели, но...
И аз направих същото.
Един прекрасен ден единият от вас отива до бакалията и просто не се връща.
Всичките ми познати искат всичко да става лесно.
- Защо трябваше да те срещна в клуба? - Не знам.
Обичам тази песен...
Дрехите ми.
Това твое ли е?
Страшилището на нефтените разливи? Пазителката на околната среда?
- Получих я в наследство. - Не съм сигурен дали ми харесва.
Искаш ли да идем някъде този уикенд или...
- Добре. Ще ти се обадя. - Добре. Да не забравиш.
Няма.
Лека нощ.
Виж, следващия път...
...защо не я оставиш в подземния паркинг?
Трябва да вървя.
Вземи колкото можеш. Задръж колкото искаш.
Всичко е твое без пари само в "Пазарувай евтино".
Минавах тук отникъде в твоя квартал...
Крадец, крадец, крадец, крадец, крадец...
Съседите...
Здравей, Анди е. Просто се обаждам да видя дали си добре.
Добре е.
Мислех си какво си говорихме.
Ако му се довериш, ще ти заложи капан.
Това е пасивно-агресивното говорене. Знам го, нали и аз съм мъж.
Не ми е приятно, че го знам, но го знам.
Мисля, че можеш да му вярваш, но ти всъщност искаш да...
Ако постъпи зле с теб, ще го наритам в задника.
Можеш ли да задържиш? Още съвсем малко. Става ли?
- Винаги. - Прекрасен си.
Чувствам се, все едно са ме издърпали навътре в теб.
Много шум вдигаме.
За какво си мислиш в този момент?
Аз играя добър, твърд баскетбол.
Всичко се случва в играта. Нищо не можеш да направиш.
Аз не отивам там с идеята, че ще набия някого.
- И нещо за финал, Екс? - Да. Стив, не свършвай още!
Боже, влюбена съм в съседа си... Клиф, защо не се обаждаш?
Какво мога да ям? Омръзна ми да гладувам заради това момче.
Салата. Ще си направя салата.
Ако му се обадя, ще си каже, че съвсем съм откачила по него...
Забравил е. Няма да му се обаждам да го подсещам, че е забравил.
Ако звънне, ще го чуя. В никакъв случай няма аз да му звъня.
Разбира се, мъжете обичат да им се обаждат.
Ще му звънна след 10 минути. Тогава става един час - това е голямо закъснение.
Официално прието за голямо.
Ако уцеля кошчето, значи съдбата ми казва да му се обадя.
Две от три.
Чакай. Ако уцеля какво беше - да се обадя или да не се обадя?
Заето. Това е знак. Съдбата ми казва да не му се обаждам.
Стига толкова! Не съм умряла за него. Имам с кого да си прекарвам времето.
- Не се обвързвай със съседи. - Затова ли се разделихме?
- Като приятели сме си по-добре. - Абсолютно.
Особеното при Клиф е, че той притежава една брутална честност.
- Знам. - Освен когато става въпрос за жени.
Той харесва този тип клубни мадами...
Пищни амазонки с форма на пясъчен часовник.
Хубаво е, че сте заедно, но трябва да се пазиш.
Значи аз не съм от Амазонка?
Ти си от високите планини, Джанет.
Да, и там съм си добре.
- Гърдите ми прекалено малки ли са за теб? - Не...
Господи...
Защото, разбираш ли, като се огледам наоколо, навсякъде виждам
по постери, билбордове, списания, ТВ-предавания
само жени с големи гърди.
Просто исках да те попитам.
Наистина ли това искат мъжете? Ти това ли искаш?
И слушай...
Не ме лъжи, защото като лъжеш окото ти примигва и ще разбера.
Добре, питай ме.
Гърдите ми прекалено малки ли са за теб?
Понякога.
Имали ли сте импланти преди?
Как мислите?
Не.
Добре, помислете си няколко дни дали наистина искате...
Изчисляваме големината индивидуално според желанията ви
с компютър. Точно така.
Какво значи болка?
Може да има лека болка, но тук всички се грижим за сигурността ви,
особено аз.
Добре. Помислете си няколко дни.
Добре. Довиждане.
- Здравейте. - Здравейте.
Говорихме по телефона. Готова съм. Не ми трябват няколко дни.
Така добре ли е?
Може би за вашата структура ще е подходящ по-малък пясъчен часовник.
Щом ще си правя операция, нека си направя операция.
- Ау... Бягате ли за здраве? - Малко.
Вижте, може би така...?
- Да намалим разликата? - Намаляваме разликата.
Здравей, аз съм. Уморих се да се държа прилично.
Уморих се да чакам да ми се обадиш.
В момента съм в леглото и съм облякла нещо доста скандално.
И съм без бельо.
Имам нужда да ме докоснеш. Изгарям за теб, Клиф.
Май си сбъркала номера, скъпа, но аз съм на разположение.
- Мисля, че той е сериозен. - Страхотно.
Да.
- Тази игра трябва да я изиграя перфектно. - Давай.
- Какво ти казват инстинктите ти? - Да не ви слушам.
- Това е. - Не й късай сутиена.
Тя иска мистерия, драма, опиянение. Познавам жените.
Не искам драма и опиянение. Просто искам да му вярвам.
- Да му вярвам ли? - Да.
- Не всички мъже са като Луис. - Права си.
Права си. Стив е различен.
Следвай инстинктите си. Не го приемай за случаен секс.
Случайният секс вече не съществува. Той е мъртъв. Приключи.
За какво мислиш?
Ако можех да говоря с Бога, щях да го помоля да създаде това момиче.
Направо сърцето ме боли.
- Не й ли остави бележка? - Не, оставих й синята си тениска.
- Няма грешка. - Какво?
Какво е това? Какво значи? Дай ми телефона.
Сега ще се обадя на новата си полу-приятелка.
Ще я уплашиш.
Тя е красива. Всеки би й се обадил.
- Бъди различен - не й се обаждай. - Мда...
- Послепис: ето как ще я спечелиш. - Не, Бейли, ти не разбираш.
Аз ли съм единственият, който си спомня последните ти три гаджета?
Прав си.
Трябва да я оставя да диша.
Да. Щом се притесняваш за диоксини, ще ти дам телефона на Грийнпийс.
- Е, какво стана? - Намерих кораб.
- Пътуването до Аляска е уредено. - Страхотно, Линда!
- Страхотно! - Да.
- Стив те търси на втора линия. - Четири дни чака да ми се обади.
Какво да му кажа?
- Кажи му, че съм отишла до бакалията. - Добре.
Тя отиде до бакалията.
Чао.
Той идва насам.
- Какво значи "няма нищо"? - Всичко е наред.
Наистина. Мерси.
- Виж, между нас се случи нещо... - Стив, офисът е малък.
- Да не би защото не ти се обадих? - Обади ли се?
Не знам защо се държиш така. Наистина те харесвам.
Аз ще ти се обадя, или ти ми се обади.
- Извинявай, ако съм развалил нещо. - Нищо не ми дължиш.
- Да не е заради бившия ти, който ти звъни? - Анди не ми звъни.
- Заради Конската Опашка? - Не.
- Г-н Чувствителна Конска Опашка. - Той не е г-н Чувствителна Конска Опашка.
- Страх те е да ме допуснеш до себе си. - Ти не ме познаваш.
- Мисля, че те познавам. - Не ме познаваш.
Виж, дай да не играем игрички.
Игрички? Ако играех игрички, щях да чакам цяла седмица докато ти се обадя.
- Искам да кажа, че... - Имам работа, Стив.
- Линда, оставих синята си тениска в... - Чао, Стив.
Защо? Защо толкова те бива в приказките?
Говориш за неща, които са важни, които ме вълнуват, разпалват ме...
И после все едно са ти направили лоботомия. Защо не мога да се пазя?
Защо не мога да бъда "просто приятел"?
Добре че пресякох това навреме. Няма да се оставя този път.
Ако можеше да се разтовариш като самосвал...
Мамо... Мамо! Да.
Слушай, мамо, след като те е поканил на Хаваите, значи иска нещо.
На кого му пука? Татко си замина преди две години.
Слушай. Слушай, мамо!
Деб, закъсала съм с кинтите. Можеш ли да ми помогнеш?
Чакай, мамо. Пам, изплаквай чиниите преди да ги сложиш в миялната.
Изплакнах ги, Деби.
Трябва хубаво да изплакнеш храната, иначе се полепва навсякъде.
Открих едно голямо тлъсто нещо залепнало на чашата ми.
Да, пожелай ми успех за видеото ми за "Очаквай най-доброто".
Здрасти.
- Това е за "Очаквай най-доброто", нали? - Донесла съм няколко изрезки.
Варианти за снимките на моя клип.
Ето, Иди Седжуик. Нали се сещате?
Псевдо Бриджит Бардо.
Или пък излитаме за Испания при депресираните милионери.
И имам едни обици, които само аз си ги харесвам, никой друг.
Наистина ли?
Наистина.
Аз ще създам новия ви образ. Мъжете ще мрат в краката ви.
Десет долара отгоре и Брайън ще снима клипа ви.
Двайсет.
Но той дори не ме познава!
Деби...
Той просто е следващият Маркин Скорсезе.
Добре. Оставям се в ръцете ви.
Аз съм Деби Хънт.
Ако искаш да видиш как изглеждам, превърти бързо напред и сложи пауза.
Но видът не е най-важното за мен.
Здравей.
Аз копнея за отговорност, почтеност и любов.
Целите ми са спокойствие, познание и мъже, които ще ме разбират.
И моля, без дроги.
Аз съм извънредно емоционална и съм рекламен мениджър в телевизия KRWE.
Това съм аз.
Елате там, където е ароматът. Елате в страната на Деби.
Супер!
"Страната на Деби." Интересно е.
- И "Кучешка колиба" на бис? - Шест парчета.
- Те ме искат. - Клиф, те са ни приятели.
- "Кучешка колиба" става за бис. - Не може да започнем с нея.
Защо да ги караме да викат, за да излезем отново?
- Ти не разбираш. - Съгласен съм с Клиф.
- Вижте, има ревю за албума ни. - Прочети го на глас!
"Когато голият до кръста Клиф Понсие отвори уста, всичко става ясно..."
Чакай малко. Не искам да чувам нищо негативно.
Карай нататък.
Ето нещо различно: "Доста умело го подпират Стоун и Джеф..."
"...и барабанистът Еди Ведър." Добре. Това беше добро ревю.
- Когато хвалят нас, хвалят и теб. - Не, човече.
Тази негативна енергия ме прави по-силен.
Няма да отстъпим. Никой не може да спре тази банда!
Този уикенд ще разбием Портланд!
Йее!
Добре, сигурна ли си, че искаш да го направиш?
Да. Решила съм.
Искаш ли списание?
Благодаря ти, че дойде с мен, Стив.
Не исках да си сама.
Кажи ми, от женска гледна точка, какво искаш от един мъж?
В началото когато се преместих от Тусон тук
си мислех, че мъжът трябва
да е хубав, да се грижи за теб, да ти дава някаква сигурност.
Да си има собствено жилище.
И да ми казва "наздраве" когато кихна.
Някой, който да харесва същите неща, които и аз харесвам, но не точно.
И да ме обича.
- Дълъг списък... - Да, малко го посъкратих.
Какво включва сега?
Някой, който да ми казва "наздраве".
Така е по-добре.
- Джанет, съжалявам за закъснението. - Д-р Джеймисън.
Това е един приятел, Стив.
- Докторе. - Здравей, Стив. Да влизаме.
Хей, последният ти шанс...
Хайде.
Джанет, ще ти кажа нещо, което не съм казвал
през трите си години практика в здравеопазването.
Ще направя тази операция, но не смятам, че имаш нужда от нея.
Мисля, че си съвършена.
Ако приятелят ти не те приема такава, каквато си, тогава се запитай:
"Дали съм правилната за него или съм неговата "може би"?"
Ау...
Какво значи това "ау"?
- Да не би чекът ми да няма покритие? - Не.
Джанет...
Наистина изпитвам нещо към теб.
Благодаря, но обичам приятеля си.
Добре.
- Още държа на това, което казах. - О, да. Беше хубаво.
- Мога ли аз да ти кажа нещо? - Разбира се.
На лицето ти му липсва нещо, косата ти...
- Косата ми? - Да.
Да, така е по-добре.
Така изглеждаш по-готин.
Ти си опасен мъж, знаеш ли?
Та ти си д-р Джеймисън.
Имаш хубави очи и страхотни вежди, които будят доверие.
И си хирург, човече. Страшно много мадами си падат по това.
Да...
Да, да, да!
Слушай, имам приятелки, които веднага биха те харесали.
Виж, аз не знам как да се забавлявам.
На 33 години съм и не знам как да се забавлявам.
Така. Е, това не беше ли забавно?
Да, забавно беше.
- Докторе... - Да, разбира се, операцията.
Искам Клиф да ме харесва такава каквато съм.
Благодаря.
След няколко дни тя напуска кошера. Сега е готова за чифтосване.
Високо в небето единствените мъжки пчели, търтеите...
Е, май Портланд не беше правилното място за нас...
Човече, къде са химните на нашата младост?
Случва ли се в музиката нещо значимо?
Нещо като Ху, като Кис...
Къде са днешните "Misty Mountain Hop", "Smoke On The Water", "Iron Man"?
- Тази вечер няма да излизаме, така ли? - Виж това!
Тия групи са като бутилки с белина. Само бира и лайфстайл музика.
Все едно да ти кажат, че следващата световна война ще бъде спонсорирана от...
Не знам от кого. Какво говорех?
Можем просто да вземем душ.
Помнете едно: нас ни обичат в Белгия и Италия.
Осата пристига, надушила меда...
Алармата е включена...
Ей, да не ме заразиш, скъпа... Този уикенд имам свирене.
Чакай малко. Какво правя?
Не трябва да съм тук. Мога просто да скъсам с него.
Това нещо го мога - да скъсам и да не поглеждам назад.
Има нещо много достойно в това да си сам.
Здрасти!
Здрасти, прекалих ли оня път?
Знаеш ли кой се обажда?
Прекарахме няколко страхотни седмици заедно.
Но когато нещата вървят добре, обикновено предстои нещо ще се развали.
Не знам дали аз си го причинявам или животът ми го причинява.
- Този месец просто ми закъснява - това е. - Закъснява... Колко?
Закъснява.
- Ти си Стив Дън, нали? - Да.
Аз съм Дъг Хюли. От класа на г-н Дийгън.
- Какво става? Как си, човече? - Супер.
Знаеш ли колко занятия съм пропуснал заради теб?
Харесваше ми твоето радиопредаване. Най-доброто! Благодаря ти, човече.
Тази вечер се събираме на Алоха Стрийт. Ще бъде много диво.
- Ще дойдеш ли да пуснеш малко музика? - О, не мога...
- Сигурен ли си? - Да.
Ти си единственият човек, който може да смеси Елвис Костело и Пъблик Енеми.
Ти си най-добрият, човече! Ти си цар!
Трябва да дойдеш, човече!
Разбира се, може би си зает...
След десет минути сипваме Х във В. И ако е синьо...
- Тогава ще имаме сериозен разговор. - Да.
- Сега имам малко време. - Тогава да поговорим сега.
- Тялото ми знае, че ще бъде синьо... - Няма да е синьо.
- Точно така.
Най-вероятно съм стерилен - това ми е наследствена черта.
- Знаеш ли къде са ми другите обувки? - Не, може да са до вратата.
- Сигурно е жестоко! - Кое?
Да имаш дете.
- Ако беше бременна. - Ако бях бременна, но не съм.
Но и не очаквам ти да се справиш с всичко това.
Ще бъда с теб. Ще се справим заедно.
За приятелството!
- Това май е синкаво? - По-скоро бледосиньо.
- Ами... - Сложи го пред нещо синьо.
О, да.
Чакай. Дай да го сложим пред нещо бяло.
- Какво ще правиш днес? - Имам среща със заместник-кмета.
- Ще урежда нещата за пред истинския кмет. - И аз имам работа. Ще ти звънна...
- Добре. - Чао.
- Чао.
- И в крайна сметка... - Интересно.
Ако успеем да качим самотния шофьор на супер-влака, можем да променим града.
Всичко е включено в разработката.
Почти съвършено е. Ако зависеше от мен.
Ще ви осигуря 15 минути с кмета.
Благодаря.
В основни линии и ние се стремим към същото.
Нека да оставим това на вас. Вие решете какво искате да правите.
Да, мисля, че ще е страхотно. Обяснихте го много точно.
Ето, това са мъжете, които ме искат.
Аз съм нещо повече от красиво тяло. Имам и чувства.
Пазя много нежни чувства в очакване на истинската жена.
Не е лесно когато изглеждаш по този начин...
Казвам се Спиро. Аз съм художник. Картините ми са изложени зад мен.
Аз съм много щателен по природа, а също и много точен.
Ако двама души наистина си вярват
любовта може да обиколи света и да премине през душите им.
Но любовта е много нежна...
Ако не сте и двамата достатъчно грижовни, любовта може...
Търся жена, която е непредсказуема.
Комплексна личност, склонна да експериментира.
Харесва ми как изглежда светът от велосипеда.
Търся някоя, която изпитва същото към велосипеда, което и аз.
Много ли съм краен? Мога да бъда и крайно небрежен.
Аз съм много, много, много самотен.
- Кой? - Определено велосипедистът.
Велосипедистът.
Изглеждате сродни души.
Оня пич с велосипеда.
Хубав костюм.
- Той закъснява ли? - Да.
- Да, но очаквам най-доброто. - Разбира се.
Защо избрахте този "Морски търговец"? Онзи на "Първо Авеню" сега върви повече.
- Да няма и друг "Морски търговец"? - Да, новият.
О, не...
- Отбий вдясно! - Отбий вдясно!
- Вдясно! - Вдясно!
Извинете, някой да е търсил Деби Хънт?
Да, и ви остави съобщение:
"Взех адреса ти от "Очаквай най-доброто". Отивам у вас."
Беше адски готин.
Отчаянието има ужасен аромат...
- С много сол. - Явно си те бива в това.
- Това е най-важното за пуканките. - Така ли?
- И после разтърсваш купата. - Добре, остави я.
- Дай да направим още. - Още ли искаш?
Добре ли си? Извинявай...
- Още пуканки. - Стига, стига, стига!
- Какво, какво, какво? - Стига, стига, стига.
- Искаш ли още? - Как работи това?
- Искаш ли масло? - Дали искам масло?
- Здрасти. - Здрасти.
- Деби? - Джейми!
- О, изглеждаш добре на живо. - Благодаря. И ти също.
Мерси.
Като се разминахме се спуснах надолу.
И виж на кого налетях - Пами от университета.
- Памела. Аз съм Памела. - О, ти си Памела.
Памела, видя ли пратката за теб отвън на верандата?
- Не, с Джейми правим пуканки. - Да, пуканки с жабока Кермит.
Ела да ти покажа пратката на верандата.
- Само за секунда. - Добре. Окей.
- Окей. - До скоро.
Да.
- Никога не съм ти се бъркала в живота, Пам. - Добре де, не е голяма работа...
- Това е много голяма работа! - Виж, аз го познавам отпреди.
И това ти дава правото да ми го свиеш в кухнята ми?
Ако аз го исках, нямаше да ми трябват видеозапознанства.
Да, щеше да чакаш аз да го срещна и след това да правите пуканки!
- Мога да си правя пуканки с когото си искам. - Правила си ги вече с половината град!
Е, поне не ми се налага да преследвам пуканките.
Мисля, че няма да прекараме ваканцията заедно.
Помниш ли, че помоли да ти кажа като започнеш да ставаш пластмасова? Ставаш пластмасова!
Не е честно!
- Колко искаш за него? - 200 долара.
- Безобразие. - Толкова платих и аз.
- 75. - 150.
80 и ще мия чиниите цял месец.
- Дадено. - Дадено.
- Добре. - Добре.
- Трябва да поговорим. - И аз така мисля.
Има нещо, което искам да ти кажа.
- Хайде да се оженим. - Какво?...
Хората се събират и остават заедно без никокви особени причини.
И после гледат да се измъкнат под гаранция. А на нас тоя живот иска да ни каже нещо.
- О, Боже... - Какво?
Не ме карай да помня този хот-дог цял живот.
Запомни го. Направи от него един исторически хот-дог.
Не те карам да бързаш. Помисли си.
Дори не трябва да говориш. Отхапи си, ако отговорът е "да".
- Искам да постъпя логично. - Добре.
Да кажем, че сме женени, детето се е родило...
Ще можем ли да бъдем същите като сега? Това е най-големият въпрос.
Аз трябва да пътувам до Аляска, ти също си имаш твоите неща.
Искам да бъда логична. Мисля, че мога да те обичам и пак да бъда логична.
Какъв е този поглед?
Някой, който наистина е загрижен за теб трябва да те изплаши до смърт.
Забрави за логиката.
Какво казва сърцето ти?
Искам да го направя.
- Самият живот иска нещо да ни каже. - Това "да" ли е?
Да.
- Ще се чувстваш добре така. - О, наистина ли?
Мамо, искам да изляза! Мамо, може ли да излезем навън?
- Дали взехме правилно решение? - Не знам.
Моля ти се, мамо!
Да.
Кзевиър МакДениъл е събрал звезден тим.
- Той защо винаги се бие с другите играчи? - Като например?
Като с Чарлз Баркли.
- Това беше Боби Ван. - Кой е Боби Ван?
Преди беше водещ на "Накарай ме да се засмея".
Знаеш ли, никога няма да довърша този хот-дог.
Този светофар седи прекалено дълго на жълто.
Добре ли си?
- Наред ли е всичко? - Добре съм.
Добре ли си?
Добре ли си? Да излезем оттук.
Хайде, излизаме.
Джеймс.
- Кой е Джеймс? - Не знам.
Мила?
Джеймс Уърти е звезда. Екс е обикновен играч.
- За това ли говорехте преди катастрофата? - Да.
Това е добър знак.
- Какво? - Хей...
- Здравей. - Здрасти.
Стана катастрофа, скъпа. Сега си в болницата.
Изгубих го, така ли? Всичко свърши.
Ако не може да се справим с това, ако не можеш да разбереш, че не си сама...
- Линда? - Изгубих бебето.
Ще ме погледнеш ли?
В училище бягах от час, бях дебел, имах тъпа работа.
Не ми харесва какво става с мен. Бъдещето ми не изглежда розово...
- Здравей! - Здрасти.
- Как си днес? - По-добре. Доста по-добре.
Струва ми се, че съм прочела всички списания на света.
- Ходи ли на работа днес? - Не. Ходих преди две седмици.
Май ще ме уволнят.
- Трябва ми да прекарам малко време сама. - Сама?
Да.
На всеки пет секунди емоциите ми се променят.
Мисля, че трябва да замина на това крайбрежно изследване.
Трябва ми просто да бъда сама там някъде насред океана.
Знам, че така трябва.
Само един месец. Просто работа.
До след месец!
Ще ми липсваш!
Хей, Джанет, слез долу. Имам подарък за теб.
Дай ми още един шанс. Само две минути. Хайде, моля те...
- Ще бъде велико! - Ооо...
Ще ме обичаш до смърт заради това.
Инсталирах ти новата уредба.
О, страхотно!
Да.
- Ще сменя прозорците. - Мерси.
Работа. Работата винаги е най-доброто.
Тя ми липсва.
Какво ще си кажем един на друг когато се върне?
- Здрасти. - Здрасти. Добре дошла.
- Изглеждаш страхотно. - И ти.
Как си? Как беше там?
- Беше много добре. - Така ли?
Да, много добре.
- Ще се прибираш ли? Или да идем някъде? - Все едно.
- Чакай да помисля къде... - Може в "Костас" или на друго място...
- В "3-2-1"? Или в "Костас"... - Все едно. Наистина ми е все едно.
Господи. И двамата ще се смачкаме от това напрежение във въздуха.
Виждам.
- Пак ми е интересно да работя. - И на мен. Скъсах си задника от работа.
Накарах бреговата охрана да работи за нас. Беше много вълнуващо.
Страхотно.
Няма нужда да се опитваме да бъдем както преди.
Благодаря ти. И аз си мислех същото.
Чудесно.
Просто приятели.
Нека да сме първите хора в историята, които го казват и наистина го мислят.
Как винаги намираш идеалната фраза?
Противният мим беше прав. Любовта е на изчезване.
- Хайде, човече! - Излизай!
Хората чакат!
- Здравей. - Трябва да пикая, човече! Излизай!
Линда, аз съм. Трябваше да ти се обадя.
Около полунощ е. Изпил съм много бири и...
...исках да ти кажа...
Нещо, което трябваше да ти кажа на пристанището.
Проявих се като шибан пъзльо. Лъжех когато се държах безучастно.
И искам да ти кажа...
Мястото ти е при мен!
Ние си принадлежим един на друг...
И това, което адски ме вбесява, е, че ти онази вечер си помисли,
че съм ти предложил само защото си бременна.
Трябва да пикая!
- Трябва да отида... - Ей, това не е тоалетната!
И ако бях ти го казал на пристанището, щеше да е по-различно, защото...
Направихме голяма грешка, защото преживяхме и добри, и лоши времена...
Но си имахме нашето време.
И искам да започнем отначало.
Искам да съм нов за теб.
Искам да съм нов. Искам да съм г-н Нов.
Така че, обади ми се, ако искаш. Аз ти се обаждам за последен път.
И ако наистина искаш да знаеш какво чувствам, ето: обичам те.
И... Това е нещо, което трябва да знаеш.
Няма да ти досаждам пак, така че лека нощ и довиждане и...
Обичам те. Обади се. Довиждане.
Това чудо просто яде лентата...
Говорим за около 900 хиляди до един милион души капацитет.
Създаваме среда, по-безопасна и по-удобна от колите им. Защо не, г-н кмете?
- Значи това е влак. - Супер-влак.
Парил съм се преди от този железопътен бизнес.
- Все едно всички са забравили. - Можем да променим този град.
Хората си обичат колите.
Да. Но...
- Но ако им дадем страхотно... - Кафе.
Кафе... И страхотна музика. Ако...
Ще си го представя и после ще ви благодаря за отделеното време.
Отговорът ми е...
Не.
Здравейте, мога ли да ви помогна?
Един билет до Кабо Сан Лукас през Лос Анджелис, първа класа, моля. И...
Можете ли да ме сложите до мъж, който пътува сам?
Мисля да ви сложа на място 3C.
Благодаря ви!
Разкажи ми всичко за себе си.
Усещам нещо специално към теб.
Не се тревожете за нея. Ще ви кажа какво станало после.
Хлапето й дуднало на ухото по време на целия полет. Баща му дошъл да го вземе.
Бил разведен. Видял Деби. И първите му думи били:
"Какви фантастични обици!"
И това било напълно достатъчно, за да се влюби Деби в него.
Върнаха се след две седмици.
Той й изпраща всеки ден голяма кошница цветя.
А тя му връща всяка трета, за да е загадъчна. Игрички, знаете как е.
Той иска да се преместят в Мексико.
И тя е съгласна, ако успее да си намери там работа в телевизията.
О, благодаря!
Утре трябва да изпиша името й с листа от роза. Вярвате ли в тези неща?
Толкова е лесно да се върнеш в старите релси.
Отново съм с Анди. Една седмица - и вече сме като една от онези
възрастни двойки, които седят в ресторанта и не разговарят.
Какво правя?
Защо се уплаших?
Имаш ли...?
Не, така е добре. Да съм с Анди е все едно да съм сама, но заедно с някого.
Поне не излизам да ходя по срещи.
- Обичам те. - И аз.
- Какво? - Здрасти.
Здрасти.
Тревожех се за теб.
Добре съм. Страхотно! Работя... Прочетох половината от Стария завет.
Стив, мисля, че минаваш през някакъв особен период.
Погледни, Джанет, в модерното общество
почти няма нужда да излизаш от къщи.
- Въобще. - Стив, започваш да откачаш.
Не откачам. Какво те кара да мислиш, че откачам?
Времето е такова. Просто се... преподреждам си мислите.
Прекарвам повече време със себе си, ставам по-силен.
Мисля за разни неща. Преподреждам се. Мислех си как...
как послушах инстинктите си и те не бяха прави. Обратното беше правилно.
Просто исках да ти донеса пощата.
И може би не е точното време да споделям това с теб, но...
Нещата се променят, Стив.
Искам да кажа, че вече не мисля за Клиф.
От много време насам не съм се чувствала така добре.
И тръгвам отново на лекции.
- Наистина ли? - Да.
Ще взема целия курс по архитектура. Първият ми проект ще бъде
да променя дизайна на фонтана, така че да можем да сядаме там.
- Много добри новини. - Така е.
На хората им трябват хора, Стив. И това няма нищо общо със секса.
Може би 40 процента. Или 60 процента. Все едно, забрави.
Забрави.
Знаеш ли какво?
Ако имам някакви новини
или нещо хубаво, което искам да споделя с теб, или каквото и да било,
ще почукам четири пъти. Става ли?
Това ще бъде тайният ни код.
- Как? - Какво как?
- Как? - Как какво?
Как ще почукаш?
Ами...
Ето така.
Добре.
Грижи се за себе си, Стив. Моля те.
В някоя паралелна вселена ние вероятно сме чудесна двойка.
Но в тази...
Сме съседи.
- Здрасти. - Здрасти.
Получи ли съобщението ми снощи? Защото се обаждах...
Знам.
Знаеш ли, не те ценях достатъчно, дори да си мислех, че те ценя.
Едно време живеех до летището, близо до пистите за излитане.
Беше много шумно с тези самолети, които пристигаха по цял ден.
Правехме си излети и никой не идваше заради шума.
Бях свикнал с него. И после, когато се преместих
шумът ми липсваше. Липсваха ми самолетите.
- Клиф, за какво говориш? - Не знам.
Липсваш ми. Начинът, по който ме гледаше...
- Недей. Най-накрая те преживях. - Така ли?
Да. Искам да кажа... Все пак още те харесвам, знаеш.
Мисля, че си много...
Какъв?
Забавен.
Това е. Трябва да вървя. Почивката ми свърши.
Джанет, светът ми се върти около теб.
Вървя си по булеварда
и гледам в боклуджийските кофи.
Усмихвам се на хората, които срещам...
Нещо такова. В момента пробвам думите. Не са съвсем готови.
Обади ми се. Не знам как си с плановете за тази вечер...
Но ми се обади, става ли?
Говори ми, говори ми. 40 продължения, дай ми някое от тях.
Това е.
Здравей.
Минавах тук отникъде в твоя квартал...
Не искам да съм твоята приятелка. Просто искам да те познавам отново.
Защо се забави толкова?
Попаднах на задръстване.
Ето така стават нещата. Утре Стив се изнася.
Ще си намерят жилище. Радвам се за тях.
- Изнасяме. Внимавай! - Няма проблеми.
Може би ще остана тук още малко. Хубаво е. Не е нужно непременно да си с някого.
За доста хора да живееш сам е отвратително бреме.
Не и за мен. Музиката ми е всичко, от което се нуждая.
Аз съм самостоятелна единица. Солов артист.
Това е, реших да ви се обадя. Сега излизам.
- Здрасти. - Здрасти. Излизаш ли?
- Да. А ти? - Да.
Имаш много хубава шапка. Наистина го мисля.
Благодаря.
- Наздраве. - Благодаря.
Всички ли минават през това?
Не, мисля, че само ние.
Ще се отдам на вечно безбрачие.
Мога да прекарам целия си живот с тази жена.
- Томи, виждаш само главата й. - Знам кое е мой тип.
- Днес се запознах с един... - Тя е повече мой тип, отколкото твой.
- Винаги казваш, че са твоят тип. - Кажи ми, че не съм като Шели.
- Трябва да се опита да живее сама... - Трябваха му две срещи...
Здрасти, аз съм. Просто ми се искаше да ти се обадя...
- Ти каза, че съм казала... - Аз не играя игрички.
Не мога да повярвам, че се чувствам така!
Превод tancheva@mail.bg