Sensommeren 1942. 2. verdenskrigs 4. år.
Hitlers hære har besat det meste af Europa og store dele af Nordafrika.
I Rusland er det 2. store sommeroffensiv i gang.
Målet: Det Kaspiske hav og de kaukasiske oliefelter.
Den 6. arme under generaloberst Paulus nærmer sig byen på Volga -
- hvor århundrederts grusomste slag vil stå: Stalingrad.
- Hjerter er trumf. - Javel, hr oberstløjtnant.
Videre, Rollo, videre.
Suppen er jo pissevarm. Den kan man jo ikke drikke.
Din knold er i solen igen. Det er noget lort.
Smør til fisken, ikke. Smør til fisken.
Ja, ja, det er fint, Lupo.
- Kom og sæt dig. - Undskyld, hr oberstløjtnant.
Nej, du skal spille spar, ikke hjerter.
Ja, videre, ikke, videre Rollo.
- Det er mit stik. - Nej, nej!
Det er min tur nu.
Hej Dicker, hvornår smider du det kamelpis væk?
Afskedsgave fra vores Mufti. For en tier har jeg også en flaske til dig.
For en tier kan jeg købe en palme og plante den i knolden på dig.
Se, I har jo bedre kort, og nu er jeg godt muggen!
Jeg sagde jo, at vi skulle lade ham blive i lazarettet, men nej!
Du godeste, man skulle tro, at det var dig, der var ramt i pæren.
Det er hans sidste dag her. Lad ham dog spille som han vil.
Hans gamle gør store øjne, når han kommer hjem.
- Lupo. - Nej, Fritz. Lægen forbød det!
h hvad, han har alligevel hovedpine. Det er en god italiensk vin.
- Hvad er klokken? - Lidt over et.
- Var det noget med en spadseretur? - Ja, hvis der var nogen damer her.
- Hvad med gaven til din kone? - Den er hurtigt købt.
- Bataljonsappel. Lort. - Hjælp lige med oberstløjtnanten.
Det er min flaske. Pas nu på. Vær forsigtige!
Jeg kan ikke se noget.
Hvad er det for et lorteur du har prakket mig på. Vandtæt til 30 m!
Derfor skal det da trækkes op alligevel, dit fæhovede.
Soldater! I Førerens navn siger jeg jer: I har kæmpet godt i Afrika!
Hvis englænderne igen er rykket tilbage til Nilen, -
- er det for en stor del jeres fortjeneste!
Stormpionærerne spillede en væsentlig rolle. I er udvalgt -
- fordi I er de bedste. Glem ikke det. Nu venter der jer nye opgaver.
Før I danner en ny eliteenhed, får l en udmærkelse i Førerens navn -
- for jeres særlige fortjeneste under de svære men sejrrige kampe -
- om El-Alamein.
Mænd, her er den nye fører til det andet kompagnis første deling.
Løjtnant von Witzland, træd an!
De der er udvalgt til fortjenstmedaljen, træd frem.
Bataljon stå ret!
Videre.
Løjtnant von Witzland. Vis Deres mænd ud.
Hvorfor kom De for sent, hr overkorporal?
Lazaretbesøg med deres forgænger, hr løjtnant.
Helte kommer ikke for sent. Husk det, overkorporal, for fremtiden.
Kommer De efter en medalje fra Føreren i så beskidt en uniform?
- Javel, hr løjtnant! - Han får den ikke!
Bataljon rør! Træd af.
Stormpionerer. Træd an i feltudstyr om en halv time.
Træd af.
I må ikke gå væk, folkens. Tag mig med.
Videre, videre!
Hvad er der Dicker. Den store kærlighed? Hvornår står brylluppet?
Elskede Klara. Rusland! Der er nu 2000 km mellem os.
De store vidder fylder en med ærefrygt. Nu kan du ikke skrive.
Jo, du kan skrive, men det varer længe inden jeg får brevet.
Bliver det hårdt? Var det op til dig, sad jeg i en læderstol -
- i din fars kontor, og ikke i en vakkelvorn kreaturvogn.
Vær sød at tilgive mig, og at forstå mine venner. Jeg er ikke uklar mere.
Mit liv har pludseligt fået både mål og mening.
Du ved, hvor svært det var for mig, og jeg ved, at du bekymrede dig.
For hver meter vi nærmer os fronten fjerner min forhadte melankoli sig.
Og alle de store følelser, som jeg troede at jeg ikke kunne rumme -
- følelser for dig, brænder i mig som om de aldrig før var flammet op.
Kunne du blot se mig nu, blandt disse prægtige gutter, -
- mine underordnede, som jeg elsker, ja, for jeg ved, -
- at jeg kun kan vinde dem ved det, jeg gør.
Nåh ja, stanken ville nok få dig til at rynke på næsen.
Føl dog med. Hvorfor spi I ler d u en d u en forbandet tier?
Så får vi lige et point til, tak.
Selv Lupo spiller bedre en dig, til trods for hans tagskade!
Alle laver fejl i starten. Tag det roligt.
Rollo får ikke et ben til jorden, når jeg ruller mit geniale spil ud.
- How do, dem ska A ha! - Tal så man kan forstå dig, mand!
Er der forresten nogen, der aner, hvor det her møgtog kører hen?
Hvad ville d'herrer sige til Stalingrad?
Herligt. Så giver vi lvan en ordentlig en på bærret.
Sådan en møgby kan vi vel sagtens tage på 3 dage. Skål!
Se lige dum ud. Tak det er rigeligt!
Hvis man ikke vidste at toget kører, ville man tro, -
- at vi har stået på samme sted de sidste 1 0 timer.
Ja, ja. Rusland er stort!
Efter krigen kan vi få, lige hvad vi vil her.
Jeg bestiller mig 1 0 kvinder og 1 00 hektar land.
Jeg vil hverken eje eller have det!
Så bliv da i din lortelandsby. Se, de arbejder allerede for os.
Kom så igang - hurtigere. Hvad hedder hurtigere?
Davaj. Davaj og Ruki verkh er det eneste du får brug for herovre.
Ruki verkh!
Hej, Adolf bygger mig en motorvej helt til Kirkow, eller hvor det nu var.
Et land med så store vidder råber jo ligefrem efter at få lastbiler.
Så er det godt, Reiser.
Det er flot, at vores hr løjtnant sidder så kamaratligt med os i høet.
Tillader De et spørgsmål, løjtnant?
Ja, værsgod.
- Er det Deres første tur til fronten? - Vi skal jo alle begynde et sted.
Så ønsker jeg os alle god fornøjelse. Jeg vil godt vædde, hr løjtnant -
- at jeg overlever krigen, men De gør det ikke.
- Og hvad satser De? - På Dem? To kasser vand.
Udmærket.
Og hvordan skal han betale dig?
- Her er jo smukt. - Vi er ikke i Stalingrad endnu.
Davaj, davaj.
Kom nu, dit russersvin!
Op med dig!
Hold op! Hvordan skal han rejse sig, når De ikke giver ham lov?
Hr kaptajn, jeg må på det skarpeste protestere mod Deres mænds opførsel.
Ja, protester De bare. Og helst til Føreren selv!
Hr løjtnant, træd an.
Løjtnant von Witzland, stormbataljon 336, 2. kompagni, første deling.
Velkommen til Stalingrad. Så er specialisterne endelig samlet.
Dette er stabssergent Pflüger fra bataljon 1 79.
D'herrer har lige lagt Voronez bag sig.
Glæder mig, at de kom frem til tiden, løjtnant.
Nu smider vi russerne i Volga.
- Cigaret? - Nej tak.
Hr kaptajn, tillad mig at fortælle om noget, der skete ved toget.
Jeg har hørt det. De har vist meget til overs for russerne. Glem det.
Mændene henter ammunition og håndgranater efter gudstjenesten.
Delings- og kompagniførere til samråd! Træd af.
Deres onkel, obersten, er en god ven af mig.
Han bad mig tage mig lidt af Dem.
Gud med os - står der på de tyske soldaters bæltespænde.
- Ja, Gud er med os. - Det havde jeg slet ikke set.
Der findes ingen bedre opgave end at forsvare de kristne værdier -
- mod østens bolsjevisme.
Derfor er den tyske soldat, modsat bolsjevikken, på hvis bæltespænde -
- der ikke er plads til Gud, aldrig alene!
Heller ikke når han står langt inde i fjendens land.
- Müller, af sted. - Javel, hr løjtnant.
Er de sindsyge? De skyder på deres egne folk?
- Artilleri-svin!
I dækning!
De er ikke rigtig kloge!
Bevar roen! Gør ligesom mig!
Det er vores hal. Den skal vi have fat i. Angrib maskingeværet til højre.
Efter vores 88-er skal russerne ikke nyde udsigten mere.
Er der noget at se, kaptajn?
Det ser stadig mistænkeligt ud.
Her, kaptajn.
Vi er ved Frieda 20. Indstil skydningen.
Jeg gentager, indstil skydningen.
Hvor er de 5 stormskyts? Her er ingen at se. Som sædvanligt.
Javel, hr major.
Alt klart til mål 2, hr kaptajn.
Skyd kun på min befaling, og forhold jer roligt.
Er alt klart?
Fremad mænd. Følg mig.
- Lort. - ldiot, Feldmann.
- Jeg kunne ikke gøre for det. - Fjols, nu ved lvan, hvor vi er.
Undskyld!
Opa Erwin!
Du kan ikke gøre noget, han er færdig.
Han sagde, at de er bedre end vores. Tab den nu ikke. Op med humøret!
Den kan du knalde et par russere med.
Ryg dem ud!
Ud! I dækning.
Spred jer ud. Pas på benzintankene.
Fremad. Nedslagene rammer tættere og tættere.
Ud, venner. fremad.
Hvad er der, strammer bukserne?
Videre!
- Jeg vil ikke, jeg vil ikke. - Ud af hullet, dit fjols.
Tag dig sammen.
Lad ham være. Tag hans hundetegn og kom.
Hvis du ikke kommer nu, kan vi ikke hjælpe dig.
Bliv bare i skidtet, det er din egen skyld.
Videre, videre! Kom nu!
- Jeg sagde det jo, din idiot. - Følg mig!
- Vi kan ikke, kaptajn, det er umuligt. - lntet er umuligt. Røgbomber!
Røgbomber.
- Vi må stoppe den her larm. - Fritz, røgbomberne.
Han har ret, kaptajn. Der er ikke kommet nogen igennem.
Nu kan De rette op på Deres bummert med skuddet, Feldmann.
Deres kone skulle vel gerne være stolt af Dem, når De kommer hjem.
- Lad mig gøre det, hr kaptajn. - Nej, jeg gør det.
- Jeg vil ikke skuffe Dem! - Det ved jeg, min dreng.
Vi dækker dig.
Løb.
Det var aldrig gået ellers. Det skyldte Feldmann mig.
Afsted, mænd. Vis dem hvad I kan.
Pflüger, ind i Hallen fra venstre, og Witzland fra højre.
Vi skal have den hal!
Fremad, mænd! Følg mig!
Dæk os. Skyd på alt, hvad der bevæger sig. Af sted, Dicker.
Dieter, Dieter.
Jeg har skudt ham.
Så skyd dog, skyd mig dog!
Hænderne op. Davaj, davaj.
Jeg har skudt min ven. Det var mig, der gjorde det.
Sludder.
Jo, jeg skød ham. Jeg vil ikke leve mere.
Nå, og hvad så. Hold din mund.
Hold nu op, det er også sket for mig.
Helt normalt i nærkamp. Tænk hvis det havde været en russer.
Så havde du været død nu.
Mor! Jeg er ked af at forlade dig.
Gå ikke. Hvad kan jeg gøre?
Ja, mor, jeg bliver hos dig.
Pflüger, tilbage! Bliv i dækning!
Der er en benzinbeholder her. Klapper det hele, så træfpunkt kontrolrum!
1 8.00 tysk tid.
Jeg skal bruge 2 frivillige.
- Os, hr kaptajn. - Fint.
- Skub, Dicker. - En, to skub.
- Det her får man jernkorset for. - Det tager sig godt ud på kisten!
I dækning.
I dækning, alle mand.
Jeg siger dig, min mor dør, hvis jeg ikke kommer hjem.
Jernkorset!
Hvad venter de på? Vil de miste 300 mand til? Afsted, kæmp!
Tag sidegangene.
Bliv stående! Bliv stående.
Ruki verkh! Ruki verkh!
Jeg har skidt i bukserne! Jeg har skidt i bukserne!
Det er du ikke den eneste, der har.
Sådan ville jeg ikke. Jeg ville komme til et bestemt sted på Volga.
Til en bestemt by, der bærer Stalins navn. Navnet er dog ligegyldigt.
Den er et vigtigt punkt, hvor man afskærer 9 mill. tons olietransporter.
Der kommer hveden fra Ukraine og Kuban, for at blive kørt nordpå.
Der befordres manganmalmen. Det er en kæmpe handelsplads.
Den ville jeg have - og nu har vi den på nær nogle ganske få steder.
Hvorfor kæmper vi så ikke. Fordi jeg ikke vil have et nyt Verdun.
Jeg klarer det med små stormtropper. Tiden betyder ikke noget.
Ingen skibe kommer igennem Volga, og det er det, der tæller.
N u skal vi passe på, hvad lvan gør.
En gaske I i I le stormtrop.
- Hvordan var det nu? - 62 og det bliver ikke til mere.
Vi rykkede ud med 400 mand.
Ja, fortæl endelig. Meget opmuntrende.
Vi har da he-heldigvis lvans ovn. Fandens stammen, efter hvert angreb.
- Hellere stamme end at fryse røven. - Ja!
Tillykke drenge, I lever endnu. Ja, tag dig en.
- Jeg skal ikke drikke mig mod til. - Røvhul.
- Nå, hvad tænker du på. - lkke på noget.
Begynder man at tænke, bliver man skør. Så jeg tænker ikke.
Dicker. Sigtevand.
Der sidder en afbryder ved øret. Drej på den, så tænker du ikke mere.
Undskyld.
Vær glad for, at du stadig kan flæbe. Den der smører godt, kører godt.
- Hvad hedder du egentlig? - Müller.
Dem har vi masser af. Ihvertfald indtil næste angreb.
Du er den grusomt gemene Müller.
G G M.
Hvordan går det så, G G?
- Hvad sker der? - Der ligger nogle lvaner og stønner.
Russerne ville hente dem, og så skød jeg.
- Det gør russerne også. - Stille. Hvem kan tale russisk?
- Det kan jeg, hr løjtnant. - Spørg om de vil have våbenhvile.
- Så kan vi hente vore sårede. - Undskyld, men det er forbudt.
- Det vil kaptajnen ikke kunne lide. - Hold din kæft Müller!
Din store idiot, dit fjols!
- Jeg sagde kun hvad man normalt gør. - Det interesserer ikke nogen her.
Gør det Wölk, det er en befaling.
Vores løjtnant spørger, om I vil hente jeres sårede.
Vi kommer, men I skal gå ud først!
- Vi skal gå ud først. - Jeg går ikke derud... heller ikke mig.
- Emigholz. - Her, hr løjtnant.
Send besked bagud. Våbenhvile. Vi skal bruge samarittere.
Hallo, pærekurv. Her er pære 1. Indstil skydning. Send samaritter.
Jeg går med, hr løjtnant.
Du bliver her! Det er helt i orden.
Du ser jo ud som min søn.
- Hvor gammel er han? - 3 år.
- Lad mig komme forbi. - Kom tilbage!
Det er mig, Kolja.
Aljosja, det skal nok gå. Hold ud.
Hvad laver du?
Jeg hjælper dig. Dø ikke.
I svin!
Skynd jer. Dæk dem. Brug alle vinduerne.
Fordømte lort.
Pas på håndgranaten.
Indstil skydningen.
Det her får De jernkorset for, løjtnant.
Hvem åbnede ild?
Rolig, knægt.
- Russerne ville angribe, så skød jeg. - Forbandet vrøvl!
- Det er rigtigt, hr løjtnant. - Du ryger for en krigsret.
Gør det. Så fortæller jeg om ulovlig omgang med fjenden.
Vi har ikke brug for en krigsret.
Vi sender ham selv med elevatoren.
Så skriver aviserne igen "Med stolt sorg"...
Møghund.
Edgar, dit svin. Hold dig vågen.
Mit barbergrej. Hvem har mit barbergrej.
De er allerede den pæneste her. Lige til forsiden af "Vores Hær".
Maden kommer.
Falsk alarm. De skød bare efter madtransporten.
Ah posten. Her med den.
Reiser... Her. Emigholz.
Hvad køkkenhingstene nu lavet? Igen det samme hestepis.
De er ikke rigtig kloge. De skulle selv æde deres lort.
Hold nu op med den jamren.
Her.
Ja, vi er de tyske bæster, der har overfaldet Rusland.
Rollo, jeg har noget til dig. Fik du ikke nogen post?
Nej, nu skriver hun igen, at hun har fået en knægt. Det har hun da skrevet.
Men ikke et ord om koen, der skulle kælve. Nå, hun er ikke for klog.
Hun var heller ikke ligefrem den bedste i skolen.
Men den mindste. Han er gift med en hel meter!
Jamen sød er hun. Bare jeg vidste, om koen klarer sig. Det er jo det.
Nej, nu! Nogen har stjålet æggene fra min kostal. De skulle hænges.
Og det kom fra dig, som stjæler fra alle russerligene.
Det kan man ikke sammenlige. Her er der krig, der er der fred.
Og der er også brev til dig.
Røvhul.
Fra din kone?
Ja, hun sidder og passer på møblerne derhjemme.
Schalke har spillet 3-1 mod Hannover. Alemannia har tabt igen.
Står det i dit brev?
Ja, efter krigen skal jeg være midtbanespiller for Werder Bremen.
Jeg er allerede blevet godkendt.
Fodbold er noget lort. Jeg har en kano for to. Konen padler oppe foran.
Jeg sidder bagved og ser på verden. Så er hun træt og rolig om aftenen.
Sådan en harjeg også.
- Han eller hun? - Store.
Dårlig dårlig. Meget koldt.
Den russiske vinter!
Giv mig dem. Jeg lave. Jeg skomager. Far skomager.
Bedstefar skomager.
- Ro! Hvad hedder ro på russisk? - Hvorfor. De synger da dejligt.
Birkesbrød.
Hej Rollo. Min bedstefar har sendt bivoks mod rifter. Gammelt husgeråd.
Er der sket noget derhjemme?
Bombeangreb?
Det kan man godt kalde det.
Mens jeg vover liv og lemmer for fædrelandet, -
- indlader konen sig med en franskmand. En krigsfange.
Det er strengt forbudt.
Hvor ved du det fra? Det er sikkert kun rygter.
Hun skriver det selv.
Hun ville selv fortælle mig det, før svigermoderen skriver det.
Mand, franskmændende bankede vi på seks uger.
Selvfølgelig har de det svært nu. Det får russerne også.
- Var det nu også en franskmand? - Det er totalt ligegyldigt.
- Hvad er der galt? - lkke noget. Hold kæft!
Hans kone ligger med fremmede. De andre skal ikke vide det.
Rend mig i røven.
I er imod mig alle sammen. Især Dem, hr løjtnant.
De synes, jeg er et primitivt røvhul. Lad mig være i fred.
De er min bedste mand. Uden Dem var vi allerede døde.
Så havde De vundet deres væddemål.
- Rohleder, Reiser... - Her!
Wölk, Pflüger... dæk indgangene. Pflüger, for fanden, dæk indgangene.
Lorte-lvan vælter ind af alle huller.
Vi skal derned, ellers afskærer de os.
- Reiser, Reiser! - Her, hr løjtnant.
Forbindelsen er afbrudt, hr løjtnant.
Rohleder, gør flammekasteren klar. Vi skal ned!
- Hvad? Os to alene? - Emigholz og mig kommer med.
- Wölk. Wölk! - Javel, hr løjtnant.
I bliver her oppe. Er vi ikke tilbage om to timer kæmper I jer igennem.
Stil urene.
- Klokken 7, tysk tid. - Javel.
- Lort, jeg er radiomand! - Hr løjtnant. Jeg vil med!
- Er du blevet åndsvag? - Måske bringer han held med sig.
- OK. Emigholz. - Flammekasteren, hr løjtnant?
Forsigtig.
Føj for en stank.
Reiser - Rohleder.
Ruki verkh. Ruki verkh. Rejs dig. Stoj.
Her omkring er der kun vores, så hvis jeg skriger så...
... så er du død.
Det er du også.
- Ruki verg. - Ruki verkh, hedder det nu.
Død?
Ja, han er død. Slå ihjel, det kan l!
Stille, eller jeg skyder dig.
Skyder du mig, er du færdig. Så kommer du aldrig ud.
- Kom. - Det er den forkerte vej.
Vi laver en lille fred. Jeg fører dig til dine folk, og du lader mig løbe.
Hvorfor skulle jeg tro på dig?
Jeg kunne have slået dig ihjel.
- Med den? - Ja, med den.
Øjeblik, hvad har du i den anden støvle?
- Min ske, vil du også have den? - Hvor har du lært tysk?
Ok, du har mit æresord som officer. Få mig ud herfra, så kan du løbe.
- Du går først. - Naturligvis.
Langsomt.
Hr løjtnant!
- Klarer De den? - For fanden, Reiser.
Vi må videre. Kom.
Tak, Reiser. Det glemmer jeg dig aldrig.
Fritz.
Hvor er Emigholz?
Så da også, det er Edgar.
Hjælp!
Mit ben! Mit ben.
Stille! Hvis han ikke holder kæft, knalder jeg ham ned.
Det skal nok gå med dit ben!
Videre, gutter! Videre. Vi må væk herfra!
Vi skal ud fra det her lortested.
- Var tyskerne her? - Ja. De gik den vej.
- Værsgod, min pige. - Tak, hr.
Spis piger. Spis brødet.
Samariter. Samariter!
Hvad er det for en svinesti. Hvorfor bliver der ikke sørget for de sårede?
Hvad ved jeg? Russerne er brudt igennem, vist nok ved rumænerne.
Jeg vil væk. Mine støvler. Jeg vil væk.
Lig stille, vi henter en læge.
- Hvor er der en læge? - Det ved jeg ikke.
Jeg skal bruge en læge.
- Hr doktor. - Jeg er ikke læge.
Afsted, derhen!
Kom så igang.
Reiser, er du blevet gal. Væk med det våben!
Skal han måske krepere her? Skal de krepere alle sammen?
Jeg er ikke læge!
Jeg vil ikke høre et ord til. Ikke fra nogen! Begynd!
Edgar! Nu er lægen her.
Hjælp mig.
Væk med det våben.
- Hr kaptajn. Lad mig forklare. - Hvad er der at forklare.
- Vi kommer lige fra fronten... - Hold Deres mund.
Schröder, hvor bliver De dog af? Min taske og min jakke, tak.
Jeg kræver en udførlig rapport over denne uhyrlige optræden.
Det skal De straks få.
Han er død.
Ah nej, ikke det! Det hele var forgæves.
I er arresteret. Aflever våben og bælter.
- Hvad sker der nu med os? - Det her var ikke meningen.
Hr. kaptajn. Jeg forlanger at tale med generalen.
De tror nok, at De er noget særligt. Men OK. Det er jo Deres ret.
Fordømte russerelsker. Før dem bort.
Kort sagt sidder vi i lort til halsen. Russerne brød rumænernes forsvar.
Nu har vi dem også sydpå. Trods lidt medgang, må vi nu antage, -
- at de lukker for os ved Kalatz, og så sidder vi i fælden.
Ryg endelig videre, Krüger.
Kaptajn, De må hjælpe mig. Et par af mine mænd blev arresteret i lazarettet.
Reiser blev skør og truede en læge til at hjælpe en hårdt såret.
- Hvad har det med fornuft at gøre? - Vi blev fanget i en fælde...
Det er hele den 6. arme! Tag Dem dog sammen!
Her taler vi om hele hærens skæbne, og De jamrer over et par mænd.
Det kan De ikke gøre, hr. Kaptajn. Mændene har kæmpet for Dem!
Er vi kun et lille flag på jeres forbandede lortekort?
- Undskyld hr general. - Hvad var det?
Det var situationen i lazarettet. Løjtnanten bliver ført væk nu.
Det lader til, at nogle af mine mænd ville true sig til hurtigere behandling.
Er det ikke von Witzlands unge? Det er en køn historie!
Kommer vi for en krigsret, hr general?
Du klarer den i hvert fald ikke uden skrammer.
Strafbataljon, december 1942. Den 6. Armé har været indespærret i 4 uger.
Otto! Otto!
Her!
Du vænner dig snart til det.
Hvad er det for noget svineri? Hvorfor er vejen ikke klar?
Han har godt med sildesalat.
Du mangler jo en, Rollo. Spørg om du må røre hans!
Dumme svin. Det var dig der skaffede os alle herud!
- Stop! - Spar kræfterne til fronten.
Der er brug for alle mand! Alle op i lastbilen!
- Videre! Også dig. - Jamen, jeg...
Hold mund. Det er en befaling.
Så I kan se, at jeg ikke er et uhyre, og fordi det er juleaften i aften -
- får alle kampdygtige mænd brød, men kun hvis I beder pænt om det.
Sig "be om" hr ex-løjtnant.
Hr løjtnant.
Be' om.
God jul.
Ned fra lastbilen.
De kan ikke engang komme til fronten.
Så skyd dog, jeg er da ligeglad.
- Hold op! - Pis af.
- Hvad sker der? - Hermann.
Er I blevet vanvittige?
- Han ville slås. - Skrid med jer.
Det er en selvmordskommando. Jeg vil ikke være med.
Så gå dog hjem.
Jeg har fået nok. Jeg vil ikke mere.
- Stille! - Skyd os dog!
Det kan være lige meget hvem der knalder os ned.
Stille!
Hør efter. I går forsøgte russerne at tage vore stillinger ved Marinovka.
- Ridderkorset! - Vi mistede mange, for at holde stand.
- ldiot! - De vil sikkert også prøve i dag.
Uden jeres hjælp kan vi ikke holde stand. Hvorfor er stillingen så vigtig?
Marinovka er det bedste sted, hvor vi kan bryde igennem, -
- så vi kan blive forenet med generaloberst Hoths pansertrup.
Den er kun få kilometer herfra. Og l ved, hvor gerne vi vil ud herfra.
Vil I dø af sult og kulde uden kamp?
Tager I ansvaret for 300.000 kammeraters undergang?
Tænk over det,mænd! Betaler det sig at kæmpe, eller gør det ikke?
- Herligt valg. - Fritz. Vi slipper ud herfra.
Så længe kaptajnen fører an, kæmper vi.
Men falder De, vil vi have vores handlefrihed tilbage.
Det er i orden.
Kammerater, vi giver disse arrestanter en chance til at få en ny start.
Efter denne indsats er I fuldt rehabiliteret. På æresord!
Witzland, giv mig, som tysk officer, Deres mænds soldater-æresord.
- Javel, hr kaptajn. - Godt!
Fat jeres ammunition, og træd an i to delinger.
Wölk, De tager første deling, Müller den anden. Træd af.
Otto. Et øjeblik.
Vi har ikke en chance. Hvorfor kapitulerer I ikke?
- Du ved, hvad der så ville ske! - Har vi fortjent andet?
Jeg er ikke Nazist, Otto.
Nej. I officer-rakkerpak er meget værre. I er gået med til det her.
Selv om I vidste, hvem I indlod jer med.
Jeg sagde det allerede til dig i Brest Litowsk.
Herman.
Otto.
Hvis jeg overlever det her, skriver jeg og tilgiver konen. Jeg mener det.
Jeg har ladet min kone vide, at jeg er faldet.
Tro mig, det er det bedste.
Jamen. Vi kommer da hjem igen, engang.
Måske.
Nu skal jeg fortælle jer et dejligt juleeventyr.
For et år siden var jeg hjemme for sidste gang.
Juleorlov, fordi jeg havde ordnet tre pansertanke.
Konen og børnene stod på perronen.
Men de var lige så fremmede som ethvert andet frontsvin.
Hun prøvede at forstå mig. Men jo mere forstående hun var, -
- desto mere hadede jeg hende.
Så stak jeg af og drak mig fuld. Andet faldt mig ikke ind.
Konen havde intet imod det, da jeg rejste næste dag. Kun børnene.
Jeg kom lige tidsnok til det nye russiske storoffensiv.
Var jeg bare hjemme!
Nå, du lille. Der er gang i musikken.
Du vil vel ikke over til officererne. Vi dumme må holde sammen.
- Jeg har studentereksamen. - Det kan man ikke høre på dig.
Pansertanke.
- Hvem har magnetgranaterne? - Rollo.
Jeg ser ud som min bedstemor.
- Rollo, magnetgranaterne! - God fornøjelse!
Skyd!
Få røven med dig, Frits.
Skyd!
- Hvor bliver artilleriet af? - Det er da dig!
Skyd.
Ud, Wölk, af sted!
Jeg vil ud, jeg vil ud.
Skyd.
Af sted.
Tilbage, Rohleder! Væk G G.
På den store!
De passer.
Fandens osse. Det var lige det, der manglede. Sådan noget lort.
Klarer De Dem, hr kaptajn?
Russerne rammer mig altid i højre side. Jeg var heldig.
Det er de sidste, men vi deler dem mellem os, hr løjtnant.
Tak, hr kaptajn.
Nå, mænd. Af sted til mødestedet. Der venter vi på Hoths armé.
Skytset tager vi med.
- Hvor er hestene? - Det er også os!
- Ud med jer. Hurtigt. - Luk døren, det trækker.
Ud! Jeg siger det ikke igen. Orloven er strøget, vi bliver her!
- Er du blevet forrykt? - Se så at komme ud.
- Hvor tit har du skidt i bukserne? - Ja, jeg er fej! Jeg er bange.
Skidtet får mig til at brække mig. Og hvor er mine penge?
Jeg får 36 Mark pr måned, og hvis jeg ikke får mine penge straks -
- så går jeg hjem. Til fods!
Kom Dicker.
Vi skal kæmpe mod den russiske armé, så vores har ryggen fri.
Kedlen koger, til kødet er mørt.
På vegne af Føreren...
Haller!
Befalingen gennemføres, uden vrøvl. Som lovet.
- Forstået? - Javel.
Vi er ikke færdige endnu, hr løjtnant. Kom med, med Deres mænd.
- Af sted. - D'herrer.
- Fritz. Det kan de da ikke. - Jo, så ved de, hvor de hører til.
Hør efter. Dette er russiske sabotører. De skal straks skydes.
Det har de gjort siden i går. Det er ikke russiske sabotører.
Der er bare ikke mere mad. Det er grunden!
- Jeg gør det ikke. - Lad nu være, G G.
Ellers bliver du sat sammen med dem. De arme svin får det jo bedre.
Jeg kan ikke.
Hr løjtnant.
Drengen dér arbejdede for os.
Ja, og for lvan! Hold kæft.
Hvad sker der her? Vi har travlt. Der er flere derinde.
Hr kaptajn, det kan De ikke. Jeg kender drengen. Han er god nok.
Nu Dem igen. Synes de om knægten. De har vel en som ham derhjemme.
- Barnemorder. - Hold nu kæft, dit røvhul.
Eller vil du i strafbataljon igen?
Tilbage i geleddet.
- Du er officer, så gør dog noget. - Hold mund, det gør jeg jo.
- Stille! Træd an, oversergent. - Jeg slår det svin ihjel.
Slip ham.
Hr kaptajn, tillader De, at jeg tager mandens plads.
Stå ret, når jeg taler med Dem.
Eller vil De gå imod min ordre?
Hr kaptajn, lad i det mindste barnet...
Er vi på kreaturmarkedet? Nu er det nok med den jøden omkring!
Og hvis I bare én gang skyder forbi, kan I stille jer hen ved siden af.
Tilbage i geleddet, oversergent.
Vil De overtage kommandoen?
Og De kommer fra en officersfamilie!
Læg an!
Hvorfor gør han ikke noget, Fritz?
Skyd!
Vi skød ikke den knægt, for at du skal lade os krepere her.
Hvis du var for fej derhenne, så giv i det mindste befalingen nu.
Lad os stikke af!
Vi kommer til en flyveplads, og så finder jeg nok en flyver.
Ja, ja, Dicker!
Jeg stikker af, jeg mener det.
Ved du hvad du siger? Du vil dessertere.
Sig noget til ham, løjtnant.
Jeg føler mig ikke længere bundet af min ed.
Efter det, der er sket her, mener jeg, at alle har ret til at gå.
Nu får du os ud i lortet igen. Det gider jeg altså ikke.
Det skal være slut nu. Vær dog fornuftig menneske.
Du er fuld af lort, Rohleder.
Stands mig! Du er underofficer, det er din pligt!
Bliv her, Dicker.
Du er en stakkel, Rohleder. Kæmp du bare for din sejr, dit lig!
Hvem kommer med mig?
Hils din søn, når du kommer hjem.
- Og hvad med dig. - Jeg ved, at det er vanvittigt, -
- men jeg kan ikke.
Jeg kan bare ikke.
For et år siden var jeg gået med. Men nu...
Jeg gør ham lidt selskab. Held og lykke.
Jeg tror, at du taber væddemålet med løjtnanten, Rohleder.
- Hvor fanden er vi? - Aner det ikke.
Jeg spørger om vej.
Hvor Pitomnik? Hvor Pitomnik?
Giv mig brød. Brød
Brød.
Pitomnik.
Vest hele vejen. Til den store Balka.
Så er der 5 km til flyvepladsen.
- Tak. - T ak.
Kom.
Fritz, han har en hjemsendelsesseddel.
Man kan endda stadig læse lægens underskrift. Doktor Haider.
Det er biletten hjem. Med den underskrift kan vi komme hjem.
Af sted.
Find sådan en seddel til hver, og tag en bandage på.
Vi er sårede!
Her er en til dig, Hans.
Stille, De er ikke den eneste der har smerter. Aha, typisk selvskamfering.
- Hvad venter I på. Fjern den forræder.
Jeg klarer den ikke. De finder ud af det. Jeg går tilbage.
Det er for sent nu. Det skulle du have tænkt på noget før.
Nu ingen fejl. Heller ikke dig.
Nå, der er i det mindste andre stormpionærer end mig.
De skulle lade flere af os flyve ud. Der bliver brug for os til sidst.
Nej! Jeg har vidner, hr læge. Jeg vil ikke dø.
Hvad er der, har du feber?
Man kan jo knapt læse underskriften, hvad hed lægen?
- Doktor Haider. - Undskyld, hr læge -
- han er i chock, granatchock. Den rev underlivet af hans bedste ven.
Her, min dreng, mod feberen. Nu er du jo snart hjemme.
- Pas godt på knægten! - Javel, hr læge. Kom så.
Hvor er løjtnanten?
Hans, Hans! Vi er her.
Hans, herovre.
Tilbage, ellers skyder vi.
Maskinen skal læsses først.
Der kommer jo vores fastelavnsris, de røvhuller.
G G, hold fast i mig. Dit svin, lad mig komme ind.
Du kunne have klaret det.
Sidste tyske flyver forlod Stalingrad d. 23 januar, 1 943.
Kammerat.
Kammerat, skyd mig.
- Otto! - Velkommen i massegraven.
- Pas på, ikke så hårdt. - Er du såret?
I ved jo, han er en tudemarie. Han har bylder over det hele.
Det har stået værre til med ham.
- Var der ikke flere flyvere? - Nej.
Nå Muski, se hvem der har reddet dit liv. Det vil ærgre ham.
Lad kaptajnen være.
Min fod! De forbandede smerter.
Det ville jeg ikke gøre.
Jeg sagde jo, at du skulle lade den være i fred.
Fint, bræk dig over ham.
Giv mig en smøg. Hurtigt, en smøg.
Jeg er altså ikke så heldig med min højre side.
Nå, så dør vi alle sammen lidt. Spil noget!
En hilsen fra Føreren
Til helvede med ordenerne.
Rejs jer.
Rejs dig, menneske.
Stå ret!
Lad mig få en melding, løjtnant. Hvor er Deres enhed?
Vi er jo ikke hottentotter.
I den tyske hær skyder vi tyveknægte.
Eller har I allerede glemt, hvordan vi gør?
Bliv stående. De skal blive stående.
G G.
G G. Det må de ikke gøre.
Det kan I da ikke gøre.
Det må de ikke, G G.
Vi skal nok komme hjem.
Løjtnant. Arrester den mand, og få mig væk herfra.
Jeg kan meddele dem, at russer- drengen hed Kolja.
Og drengen her hed Müller. Müller, som så mange andre.
De kan nå at redde det hele, løjtnant.
I skal da have mad. Jeg har alt i min lejr.
I det hvide hus, bag Teaterkælderen. Der tager vi hen.
Tyskere skyder ikke tyskere. Jeg er tysk officer. Det kan I ikke.
Det kan ikke passe. De svin!
Hold op. Du får kolik.
Fritz!
Rang! Det går efter rang.
Dem først, hr løjtnant.
Så G G. Du skal også have noget.
Døde Rollo - Skål! Døde Otto, døde Fritz. Skål på vores store offensiv.
Fordømt!
Hjerter er trumf. Dicker, hjerter er trumf.
Der er blod bag på spar 1 0. Bare så I alle ved det.
Lort. Den højre side.
Tre spiller kort, mens en knepper damen.
Er jeg ikke pæn nok til dig?
Jeg vil ligge med en kvinde, før jeg dør. Det skylder det fordømte liv mig.
Du kan kun behage mig, ved at skyde mig. Men du mangler modet.
- Hold mund. - Du har vel en jomfru derhjemme.
Elsker du hende højt?
For hver meter der er mellem soldaten og hans brud, -
- elsker han hende endnu højere.
Du ser hende aldrig igen, idiot.
Du har sikker ikke sovet med hende en eneste gang.
Måske skulle du alligevel tage til takke med det slaviske kød.
Se, hvid og sart, som din ariske jomfru.
Kneb mig og skyd mig.
Her. Skyd dig selv. Jeg har ikke lyst til at skyde mere.
Ikke engang på dig.
- Gå ud. - Nej.
Dit svin. Fordømte svin.
Jeg kunne heller ikke.
Jeg er tyskertøs.
- Sludder. De tvang dig. - Jeg skulle have skudt mig.
Det troede jeg også engang.
- Nøl dog ikke sådan! Spar er trumf. - Der er altså stadig blod på spar 1 0.
- Du kender os godt. - Ja, grundigt. Min mor var tysk.
Jeg elskede jeres sprog. Det kan jeg aldrig tilgive mig selv.
Jeg drømte, at jeg skulle pisse, men jeg kunne ikke, fordi jeg sov.
Det var bedre end at pisse, hvad, løjtnant.
Spis noget ordentligt, og prøv igen.
Jeg skal nok sørge for, at hun er sød ved dig.
Ingen rører hende. Jeg mener det. Ingen rører hende.
- Rejs jer. Rohleder, kom her. - Javel, hr kaptajn.
- Rollo, gør det ikke. - Så bliver du skudt.
Bliv her. Du gør vel ikke din kaptajn noget, vel. Kom nu her.
Javel, hr kaptajn.
Jeg bringer jer alle for retten. I var alle gode soldater, -
- indtil I forsøgte at overleve. - Hold mund.
Bliv stående, Reiser.
Troede I virkelig, at dessertører kan leve videre med god samvittighed?
Hold din mund!
Du burde vide, at I er og forbliver soldater. I hører hjemme i krigen.
Du er død for længst!
I to år har jeg hver nat drømt, at jeg bliver ramt af en fuldtræffer.
Kødet smelter af mig og løber som varm mælk ned mellem stenene.
Men ved du, hvad der så sker?
Styk for styk sætter jeg mig sammen igen. Hver nat!
Ingen af jer kan slå mig ihjel. Ingen.
Du var også befalingsmand. Hold op med at le!
Otto. Hvor er hovedfronten. Sig mig det. Det er en befaling.
Heil Hitler!
Ud, væk. Jeg må ud.
Vent hr kaptajn. Nu skal jeg hjælpe.
I er skøre allesammen.
Vi går straks videre, hr kaptajn.
De må ikke sove, hr kaptajn. Hvor er frontlinien?
- Hvad sker der her? - Hr general, underofficer Rohleder.
- Rehabiliteret. Jernkorset. - Giv mig maskinpistolen.
- Jeg er dessertør. - Sludder. Rejs Dem.
- Hvor er frontlinien? - Kom med.
Frontlinien. Hvor er frontlinien.
Vi går videre. Ikke sove, hr kaptajn.
Jeg vil ikke dø.
Ser du Hans, hjemme er de endda stolte når en soldat kreperer.
Det er hårde betingelser!
Sibirien. Det bliver uden mig. Jeg fryser nok i forvejen.
- Jeg får jer ud herfra. - Jeg går med hende.
Skyd ikke, skyd ikke. Jeg er russer.
Jeg er færdig. Det gode ved kulden er, at man ikke mærker noget mere.
Alt er gennemfrossent.
For koldt til at tude.
Stik nu af.
Skynd dig nu af sted.
Det gode ved kulden...
Ja, solskoldet bliver du ikke her.
Har du nogensinde været i ørkenen? Det er til at brække sig over.
Der er så varmt, at sveden render ned ad dig i stride strømme.
Man tror, at man smelter. Som en klump smør.
Jeg siger dig. Ørkenen er noget lort.
På nær stjernene.
De er så tæt på. Ikke også, Hans...
Ved slaget om Stalingrad mistede mere end 1 mill. mennesker livet.
Russere, rumænere, italienere, ungarer, tyskere og østrigere -
- faldt, frøs eller sultede ihjel. Af de 260.000 fra den 6. armé -
- endte 91.000 i fangenskab, hvorfra 6000 vente hjem i årene derefter.
Danske tekster: Tom Ahlmann