Sensommeren 1942. 2. verdenskrig har pågått i 4 år.
Hitlers armeer holder Europa og deler av Nord-Afrika.
I Russland pågår den andre storoffensiven.
Målet er Det kaspiske hav og de kaukasiske oljefeltene.
Den 6. armé nærmer seg i rask marsj århundrets grusomste slakt -
- ved Stalingrad.
-Hjerter er trumf. -Hjerter er trumf, oberstløytnant.
Bare fortsett.
Det er jo pisslunkent! Sola steker knollen din.
-Smør på fisken. -Ja, ja...det er bra, Lupo.
-Kom og sett deg. -Unnskyld, oberstløytnant.
-Nei, spill spar, ikke hjerter. -Ja, bare fortsett, Rollo.
-Bra slik? -Takk.
-Du, hvordan fikset du kamelpisset? -En avskjedspresang fra vår "Mufti".
-For en tier får du ei flaske til. -For en tier lager jeg eget drikke.
Dere har ihvertfall best kort, og jeg er brennheit.
-Han burde ha blitt på sykehuset. -Av og til tror jeg...
...at det er deg engelskmennene slo inn skallen på og ikke ham.
-Det er siste dagen. La ham spille. -Foreldrene hans blir paffe.
-Han må ikke drikke, sa doktoren. -Han har vondt i hodet likevel.
-En god "italiener". -Hva er klokka?
Litt over ett. - Vi rekker å dra til horene. Ikke sant, oberstløytnant?
-Bursdagspresangen til kona di, da? -Det går fort å kjøpe den.
-Oppstilling! Pokker! -Vent! Hjelp meg med ham, hva?
Forsiktig nå!
Jeg ser ingenting.
Hva er det slags drittklokke du har prakka på meg? Vanntett, akkurat!
Man må trekke den opp, pappskalle.
Vi løfter ham slik. Hold opp med det! Løft slik.
Har noen jakka mi?
Akkurat som et flyttelass.
Soldater! I Førerens navn sier jeg dere, -
- dere har utrettet store ting i kampen om Afrika!
Når engelskmennene igjen er drevet tilbake til Nilen, -
- er det ikke minst deres fortjeneste!
Stormpionerer, dere har del i det. Dere er utvalgte, fordi dere er best.
Glem aldri det. Nå venter det nye oppgaver.
Dog, før dere drar hjem for å danne kjernen i en ny eliteenhet, -
- mottar dere i Førerens navn en utmerkelse for den spesielle -
- innsatsen i den harde, men seierrike kampen ved El-Alamein.
Soldater! Møt deres nye leder for første pelotong, andre kompani.
Løytnant von Witzland - kom frem!
De som skal motta utmerkelsen - oppstilling!
Bataljon - giv akt!
Fortsett så! - Løytnant von Witzland, ta over.
Hva er årsaken til Deres sene ankomst, korporal?
Sykebesøk hos Deres forgjenger, løytnant.
Helter kommer ikke for sent. Husk det for fremtiden, korporal.
Har De tenkt å ta imot Førerens utmerkelse i dette skitne utstyret?
-Ja, løytnant. -Utmerkelsen blir ikke utdelt.
Iført feltmessig utrustning om en halvtime!
Bataljon! Tre av!
Ikke gå, mine soldater. Ta meg med.
Er det din store kjærlighet? Når er bryllupet?
Kjære Clara, Russland,
Vi er allerede adskilt av to tusen kilometer,
De store viddene fyller en med ærefryktig forundring,
Du kan ikke skrive til meg lenger, Skrive kan du naturligvis, -
- men det kommer til å ta tid før jeg får dem i hånden,
Var jeg hos deg, satt jeg nå på en stoppet stol på din fars kontor -
- og ikke i en krengende godsvogn,
Tilgi meg og forsøk å forstå min glede.
De siste månedenes uvisshet er borte. Mitt liv har fått mening.
Du vet hvor løgnaktig det føltes. Jeg vet du bekymret deg over meg.
Men for hver meter vi nærmer oss fronten, forsvinner min melankoli,
En så sterk følelse trodde jeg ikke jeg kunne formå,
En følelse fremfor alt for deg, brenner igjen i meg uten å slukne,
Du skulle sett meg nå blant disse prektige landsknekter,
De er mine underordnede, som jeg alt elsker,
Jeg vet at for dem teller bare min handlinger,
Men du ville rynket på nesen av stanken,
Henger du ikke med? Hva pokker gjør tieren der?
Lupo spilte bedre, for pokker!
Alle bommer i begynnelsen. Rollo har ikke en sjanse mot mitt spill.
-Dæm er mine. Ikkje ta dem! -Kan du snakke tysk også?
-Vet noen hvor toghelvetet skal? -Hva sier dere om Stalingrad?
Bra! Ivan skal få på pelsen. Den drittbyen tar vi på tre dager. Skål!
Bare vis frem det idiotiske trynet ditt. Det er nok.
Visste man ikke at toget kjørte, skulle man tro vi sto stille.
Etter krigen får vi alt vi vil ha. Jeg skal ha 1 koner og 100 hektar.
-Her? Ikke om jeg fikk det gratis. -Så bare bli i fillebyen din.
Se! De jobber alt for oss. - Sett opp farten!
-Hvordan sier man det? -Dawei og rucki. Mer trengs ikke.
Rucki werch!
Adolf bygger en motorvei til meg. Til Kirov eller hva hølet heter.
Dette store landet skriker etter lastebiler.
Det er nok.
Det er fint at løytnanten sitter så kameratslig sammen med oss her.
Tillater løytnanten et spørsmål?
Værsågod.
-Har De vært ved fronten tidligere? -En gang må være den første, hva?
Da får vi håpe det blir moro. Skal vi vedde om noe, løytnant?
Jeg overlever - men ikke De.
Nå, hva satser De?
På Dem? To kister vann.
-Bra. -Hvordan skal han betale deg?
-Her var det hyggelig. -Vi er ikke engang i Stalingrad.
Videre!
Opp med deg!
Slutt! Hvordan skal han kunne reise seg...
Kaptein! Jeg protesterer mot Deres menns oppførsel!
Ja, ja, protester De. Best De henvender Dem til Føreren direkte.
Over hit, løytnant!
Løytnant von Witzland, Stormbatal- jon 336, 2. kompani, 1. pelotong.
Velkommen til Stalingrad. - Da er endelig alle spesialavdelinger her.
Får jeg presentere:. Sersjant Pflüger fra stormbataljon 179.
Herrene har nylig Voronezj bak seg.
Det gleder meg at De kom i rett tid, løytnant.
Nå skal vi lære russerne å svømme i Volga.
Tillater De at jeg forteller om en hendelse jeg var vitne til?
Har alt hørt om det. De har visst mye til overs for russerne? Glem det hele.
Del ut ammunisjon og granater etter gudstjenesten.
Informer pelotong- og kompanisjefer. Tre av.
Deres onkel, oberst von Witzland, er min venn. Han ba meg ta meg av Dem.
"Gud er med oss, "Det står det på tyske soldaters beltespenner.
- Gud er med oss, -Faktisk. Det har jeg aldri sett.
Det fins ingen vakrere oppgave enn å være vestens forsvarere -
- mot den østlige bolsjevismen!
Derfor er den tyske soldat, i motsetning til bolsjevikene -
- som ikke har plass til Gud på sitt belte, aldri alene!
Hvor langt inn i fiendeland han enn måtte befinne seg.
Kom, Müller.
- De skyter på sine egne! -ldioter!
De er gærne.
Bare ta det med ro, gutter. Gjør som jeg.
Karer, denne er vår. Den skal vi ta.
Vårt første angrepsmål er den russiske MG-stillingen til høyre.
Det var en fulltreffer. Der røk russerne.
-Ser De noe, kaptein? -Det ser mistenkelig ut.
Vi er ved Frieda 20. Innstill skytingen! Jeg gjentar:. Ikke skyt!
Hvor er artilleriet? Ikke her iallfall. Som vanlig!
Ja, major!
Det er fritt frem til mål to, kaptein.
Skyt bare på min ordre. Total stillhet under fremrykningen.
Klare?
Fremover. Etter meg!
-Din klodrian! -Jeg kunne ingenting for det.
-Nå vet lvan hvor vi er. -Beklager.
Saniteten!
Det er ingenting å gjøre. Han er ferdig.
De er visste bedre enn våre. Klikker aldri.
Opp med hodet.
Den kan man slå ihjel noen russere med.
Røyk dem ut!
I dekning!
Innta granatgropen! Forsiktig, bensintank!
Fremover! Nedslagene nærmer seg!
-Jeg vil ikke! -Opp med deg!
-Ta deg sammen, menneske! -La ham ligge! Ta skiltet og kom!
Kommer du ikke nå, må du bli igjen! Jeg kan ikke gjøre mer!
Du får skylde på deg selv!
Det var det jeg sa, idiot!
Vi kommer ikke dit, kaptein! Umulig!
Ingenting er umulig. Røykgranater hit!
Vi må slå ut sperreilden.
Han har rett, kaptein. Ingen kommer igjennom.
Feldmann. Nå kan De gjøre godt igjen for missen med skuddet.
De vil vel at Deres kone skal være stolt når De komme hjem?
Jeg går. Jeg skal ikke skuffe Dem.
Det vet jeg. Vi gir deg assistanse.
Løp!
Det var eneste måten. Feldmann skyldte meg det.
Fremover! Nå skal vi vise dem! - Pflüger, gå inn fra venstre.
Witzland fra høyre. Vi må ta huset. Fremover!
Gi oss dekning! Skyt på alt som rører seg! - Kom igjen!
Jeg skjøt ham... Men skyt da!
Opp med hendene! Fortere!
-Jeg har skutt vennen min! -Tullprat!
Jeg skjøt ham! Jeg vil ikke leve lenger!
-Hold kjeft! -Det har hendt meg også.
Det er vanlig i nærkamp. Hadde det vært en russer, ville du vært død nå.
Mamma, jeg vil ikke la deg være alene.
Mamma, vær her. Når vi er sammen igjen...
Ja, mamma, ennå...
Tilbake, Pflüger! Hold deg i dekning! Bensinfat her!
Hvis alt klaffer, er møteplassen kontrollrommet kl. 18.00.
-Jeg trenger to frivillige! -Vi, kaptein.
Nå fyrer vi løs! En, to...nå!
-Sånt får en jernkorset for. -Tar seg bra ut på kista di, idiot!
Mamma overlever ikke hvis jeg ikke kommer hjem!
Jernkorset av første grad.
Få opp farten! Skal vi miste 300 mann til?
Sidegangene sikres.
Stå stille! Stå stille! Rucki werch!
Jeg har gjort i buksa...
Det er du ikke alene om.
,,,jeg vil komme frem til Volga, til et visst sted, en viss by.,
Som tilfeldigvis bærer Stalins navn,
Adolf Hitler 8. november 1942, fra Bürgerbräuerkeller i München
,,, et viktig punkt, Der borte blir 30 millioner tonn gods omsatt,
Ni millioner tonn olje, Der samles hveten fra Ukrainas veldige sletter,
Dit kommer manganmalmen, Det er en enorm omlastningsplass,
Den plassen ville jeg ha, og vet dere, nå har vi den,
Det gjenstår noen små plasser, Man undres,: Hvorfor slåss dere ikke?
Jeg vil ikke skape et nytt Verdun, Det skal gjøres med små støtgrupper,
Tiden spiller ingen rolle, lngen skip går opp i Volga mer!
Det er helt avgjørende,
Vi får være på vakt mot det lvan kan fi n ne på å gjøre.
- En I iten støtgruppe... -62, flere blir det ikke.
Her får du til samlingen din. Vi mistet 400 mann.
Fortell det til alle. Det løfter stemningen.
V-v-i har iallfall lvans ovn. Den jævla stammingen.
Heller stamme... ...enn å ligge kald som en fisk.
Gratulerer, gutt, du lever. Ja, ta deg en blås.
-Jeg drikker meg ikke til mot. -Drittsekk!
Hva tenker du på?
Jeg tenker ikke i det hele tatt. Begynner du å tenke her, blir du gal.
Derfor tenker jeg ikke.
Ildvann.
Jeg har en strømbryter i øret. Jeg vrir på den...
...og etterpå tenker jeg ikke mer.
Unnskyld.
Vær glad for at du fortsatt kan grine.
Motoren går bedre når den blir smurt.
-Hva heter du? -Müller.
Vi har mange av dem. Inntil neste angrep ihvertfall.
Du er vår Gemene Genius Müller.
GeGe M. Alt i orden, GeGe?
-Hva er det? -Russerne prøver å hente sårede.
-Jeg skjøt dem. -Russerne gjør det samme.
-Kan noen russisk? -Jeg, løytnant.
Spør om de går med på våpenstillstand så begge sider kan hente sårede.
Det er forbudt, løytnant. Kapteinen ville aldri tillate det.
Hold kjeft, Müller! Ditt dumme svin, idiot!
Jeg mener bare at man ikke pleier å gjøre det.
Hvordan man pleier å gjøre det, interesserer ingen her.
Sett i gang, Wölk. Det er en ordre!
-De vil vi skal gå ut først. -Jeg går ikke ut dit.
Emigholz. Rapporter videre: våpenstillstand.
Vi trenger saniteten.
Til Bikuben, Bli her. Våpenstillstand. Vi trenger saniteten.
Jeg blir med, løytnant.
Det er best du blir her. Det er i orden. Du ligner min sønn.
-Hvor gammel er din sønn? -Tre.
Slipp meg!
Det er meg, Kolja.
Aljosha, det blir bra.
Jeg skal hjelpe deg. Ikke dø.
Dere svin...
Våpenassistanse! Alle vinduer bemannes!
Se opp! Håndgranat!
Ikke skyt!
-De kommer til å få jernkorset. -Hvem åpnet ild?
Hvem begynte å skyte?!
Russerne ville angripe oss. Jeg så det, og da skjøt jeg.
-Det er drittprat! -Han har rett, løytnant!
-Det blir krigsrett for deg. -Greit, men da tier ikke jeg.
Forbuden kontakt med fienden!
Det er ikke nødvendig med krigsrett.
Vi sender svinet opp en etasje. Da kommer han i avisen.
"Bevart i stolt minne."
Edgar, din drittsekk!
Barbersakene mine.
-Hvem har barbersakene mine? -Du er den peneste av oss likevel.
Her kommer fóret!
Falsk alarm!
Posten. Gi meg den!
Hva har kokken funnet på idag da?
Samme gamle hestepisset. De har en skrue løs.
-De burde spise skitten selv. -Det hjelper ikke å syte.
Jeg vet det. Vi er tyske udyr som har overfalt Russland.
Rollo, jeg har noe til deg. Har du ikke fått noe post?
Hun skriver igjen at hun har fått en gutt. Det sto jo i forrige brev.
Men ikke et ord om kua som skulle kalve.
Hun har aldri hatt noe lyst hode. Ikke av de beste på skolen heller.
-Men den minste. Knapt en meter. -Hva så? Hun er jo snill.
Bare jeg visste om kua hadde det bra.
Hør på dette. Noen har stjålet egg fra meg. De burde henges!
Det kan jo du si. Du plyndrer jo hvert eneste russerlik.
Det er ikke det samme. Her er det krig, men hjemme er det fred.
Og her er et brev til deg...
Drittsekk.
-Fra kona di? -Hun passer på møblene.
Schalke vant 3-1 over Hannover. Alemannia tapte igjen.
-Står det i brevet ditt? -Jeg skal spille i Werder Bremen.
Jeg har alt prøvespilt.
Fotball er bare dritt. Jeg har en kano hjemme, toseters.
Kjerringa sitter foran og padler, og jeg sitter bak og nyter utsikten.
Det holder henne rolig på kveldene.
En sånn har jeg.
-Hare eller kanin? -Stor.
Dårlig.
Veldig kaldt. Russisk vinter.
La meg. Jeg lage. Jeg skomaker. Pappa skomaker.
-Stille! Hva heter det på russisk? -Hvorfor det? De synger jo fint.
Valmuebrød.
Rollo! Bestefar har sendt bivoks mot verk. En velprøvd huskur.
Har det hendt noe hjemme?
-Bombeangrep? -Det kan en kanskje si.
Mens jeg ofrer meg for landet, innlater kona seg med en franskmann.
Krigsfange...det er jo forbudt.
Hvordan vet du det? Det er sikkert bare sladder.
Kjerringa skriver det selv.
Hun ville si det før svigermoren sin.
Franskmennene tok vi kål på i løpet av seks uker.
Er vel vettskremt nå, selvfølgelig.
Russerne skal få svi.
-Det var jo en franskmann. -Gir jeg pokker i.
-Hva har hendt? -lngenting. Hold kjeft!
Det er best at ingen får vite at kona er utro.
Helvete! Alle er mot meg! De også, løytnant!
De synes jeg er en primitiv dritt!
-La meg være i fred! -De er min beste mann.
Uten Dem ville vi vært døde. Da hadde De vunnet veddemålet.
Dørene sikres! Ivan-jævlene kommer gjennom alle hull!
Vi må ned, ellers tar de oss!
-Reiser! -Her, løytnant!
-Linjen er brutt. -Gjør flammekasteren klar!
-Vi to alene? -Emigholz og jeg blir med.
Dere blir her oppe. Blir vi borte mer enn to timer, må dere slå dere ut.
Klokka sju, tysk tid.
-Løytnant, kan jeg bli med? -Kanskje han bringer oss lykke.
-Bra. Emigholz! -Flammekasteren, løytnant.
Reiser! Rohleder!
Rucki werg! Reis deg!
-Her er mitt folk. Skriker jeg... -Er du død.
Du også.
-Rucki werg! -"Rucki wjer". Så det blir forståelig.
Død?
-En lyd, og jeg skyter. -Skyter du, er du ferdig.
Du kommer aldri herfra.
Det er feil retning. Vi kan vel gjøre en avtale?
-Slipp meg hvis jeg viser veien. -Hvorfor skulle jeg stole på deg?
Jeg hadde kunnet drept deg.
-Med den? -Ja, med den.
Vent! Hva har du i den andre støvelen?
Min skje. Vil De ha den også?
Hvorfor kan du tysk?
Greit. Jeg gir deg mitt æresord som offiser.
Hjelper du meg ut, får du gå. Du går først.
Javisst.
Langsomt...
Alt i orden? Vi må videre. Kom!
Takk, Reiser. Det glemmer jeg aldri.
Hvor er Emigholz?
Det er Edgar.
Hjelp meg!
-Beinet mitt! -Ro deg ned. Stille, ellers...
Det ordner seg med beinet ditt.
Skynd dere! Vi må vekk herfra!
Pokker! Vi må vekk herfra!
-Var det tyskere her? -Ja, de forsvant ned der.
-Her får du, småen. -Takk, onkel.
Saniteten!
For en svinesti! Tar ingen seg av de sårede?
Hva vet jeg? Russerne har brutt igjennom, hos...rumenerne, tror jeg!
Jeg vil vekk herfra! Støvelen min!
-En lege! -Jeg vet ikke hvor legen...
Jeg vil ha en lege!
-Jeg er ikke lege. -Der borte! Fort!
-Fort! Gjør noe! -Er du gal? Legg vekk våpenet!
-Skal han bare krepere her?! -Jeg er ikke lege!
Jeg vil ikke høre et ord mer! Ikke fra noen. Sett i gang!
Edgar, legen er her nå.
-Hjelp meg... -Legg vekk våpenet!
-Kaptein, kan De forklare dette? -Det er ingenting å forklare.
-Vi kommer direkte fra fronten... -Hold munn!
Schröder, hvor ble De av? Gi meg veska mi og jakka.
Jeg forlanger at denne saken blir anmeldt.
Det skal gjøres omgående.
Han er død.
Det må ikke være sant! All den dritten for ingenting...
Dere er arrestert. Overgi våpen og stridsutrustning!
Hva kommer til å skje med oss?
Dette ville jeg ikke.
Kaptein, jeg forlanger å få snakke med generalen.
De har ganske høye tanker om Dem selv, ikke sant?
Men det kan De nå ha... ...fordømte russervenn!
Før dem bort!
Situasjonen, mine herrer. Kort og militært - elendig.
Etter at russerne brøt igjennom den rumenske fronten igår, -
- er de nå i sør også. Tross våre innledende fremganger, -
- klarte de å bryte igjennom. Dessuten stenger de i dag døra ved Kalatj.
Da sitter vi fast i sekken, mine herrer. Men røyk rolig videre, Krüger.
De må hjelpe meg, kaptein. En del av mine menn er arresterte.
Vi hadde en hardt såret. Reiser var forvirret og truet en lege.
Er det en korrekt melding?
-Kaptein, vi er innestengt... -Det er hele den 6. armé!
Det dreier seg om en hel armés skjebne og De gnåler om noen av Deres menn!
Dette kan De ikke gjøre! Mennene trodde på Dem og kjempet for Dem!
Er vi bare et flagg på Deres fordømte kart?
-Hva dreier det seg om? -Noe som skjedde på sykehuset.
En av mine menn forsøkte med våpen å tiltvinge en kamerat legetilsyn.
Er det ikke unge von Witzland? - Stygg historie De har stelt til.
Stilles vi for standrett, general?
Uten mén kommer dere iallfall ikke fra det.
Straffebataljon, desember 1942. 6. armé har vært innestengt i 4 uker.
Her... Du venner deg snart til det.
Helvete! Hvorfor er ikke veien klar?
-Pent skrot han har hengt på seg. -Rollo, be om å få kjenne på det.
Din idiot. Det er din feil at vi er her.
-Slutt! -Spar kreftene til fronten.
Opp på lastebilen!
Du også! Hold kjeft. Det er en ordre!
Det er julaften og jeg er ikke noe udyr.
Alle menn skal få brød, men bare den som ber pent om det.
Si "vær så snill", eksløytnant.
Løytnant...
Vær så snill...
God jul...
Fort. Ned fra lastebilen!
Det er vanvittig. De kommer aldri til fronten igjen.
-Skyt da! Meg gjør det ingenting! -Slutt! Det der tar lvan seg av.
-Hva skjer? -Hermann...
-Er De gal? -Mannen prøvde å stikke, kaptein!
Det er et selvmordsoppdrag. Jeg blir ikke med.
Så dra hjem da.
Jeg har det oppe i halsen. Nå er det nok!
Rolig.
-Det er like bra å skyte oss! -Rolig!
Hør her. Russerne forsøkte i dag å ta våre stillinger ved Marinowka.
-Ridderkorset. -Vi har lidd store tap.
De prøver sikkert igjen. Uten dere kan vi ikke holde stillingene.
Hvorfor er det så viktig? Marinowka er beste base for arméens utbrudd, -
- og for å forene seg med pansertroppene under general Hoth.
De befinner seg noen kilometer herfra.
Dere vet alle at vi snarest må ta oss ut av denne forbannede gryta!
Vil dere uten kamp gå under av sult og kulde?
Vil dere ta ansvaret for 300 000 kameraters undergang?
Tenk over det. Er det verdt å kjempe for eller ikke?
-En storartet beslutning. -Vi kommer ut herfra.
Så lenge kapteinen leder oss, men om De faller, har vi vår handlefrihet!
Bra. Det går jeg med på.
Kamerater, vi lar fangene få en sjanse til å prøve seg på nytt.
Etter denne innsatsen er dere igjen rehabilitert. Mitt æresord på det.
Witzland, gi meg Deres æresord som tysk offiser på vegne av Deres menn.
-Ja, kaptein. -Bra.
Del ut ammunisjon og still opp i to ledd
Wölk, De tar første ledd. Müller, andre! Tre av!
Vent litt, Otto...
Vi har ikke en sjanse. Hvorfor kapitulerer dere ikke?
-Du vet jo hva som venter da? -Fortjener vi noe annet?
-Jeg er ikke nazist, Otto. -Nei...
...dere er de verste offiserene.
Dere har spilt med, selv om dere visste hvem dere innlot dere med.
Det sa jeg til deg allerede i Brest-Litovsk. Hermann...
Hvis jeg overlever...skriver jeg at jeg tilgir henne.
Jeg har gitt kona beskjed om at jeg har falt.
Det er det beste - tro meg.
Men...vi kommer vel hjem en gang?
Vi får se...
Jeg skal fortelle en vakker julehistorie.
For nøyaktig ett år siden var jeg hjemme siste gang.
Julepermisjon. Fordi jeg hadde knekt tre stridsvogner.
Mine kone og barna... ...sto på stasjonen.
De var mer fremmede enn et hvilket som helst frontsvin.
Hun prøvde å forstå meg. Men jo mer hun forsøkte...
...desto mer hatet jeg henne.
Da stakk jeg av og drakk meg full. Jeg kom ikke på noe bedre.
Min kone hadde ingenting imot at jeg reiste tilbake neste dag.
Bare barna...
Den nye russiske storoffensiven kom akkurat i rett tid.
Hør, gutt, fin musikk. Du vil vel slippe offiserskiten?
-Vi av samme sort får holde sammen. -Jeg har tatt artium.
Det kan en ikke merke.
Tanks...
-Hvem har sprengladningen? -Rollo.
Jeg ser ut som min egen bestemor.
-Ladningen, Rollo! -God fornøyelse.
Fyr!
Inn med ræva, Fritz.
Fyr!
-Hvor er vårt artilleri? -Du er vårt artilleri!
Unna, Wölk!
Jeg vil vekk herfra! Slipp meg! Slipp meg!
-Rohleder, tilbake! -Unna, GeGe!
Fort!
Ta den store!
De passer...
Pokker!
Det var bare det som manglet. Så forbannet...
-Er alt i orden, kaptein? -Russerne traff min høyre side.
Det var flaks!
Min siste. Men den deler vi på, løytnant.
Nå skal vi til samlingsplassen. Vi skal vente på Hoths armé.
Vi tar med oss artillerisakene.
-Hvor er hestene? -Det er vi som er hestene.
-Ut med dere, fort! -Lukk døra. Det trekker.
Ut. Jeg sier det ikke en gang til.
Permisjonene er inndratt. Alle blir her.
-Er du gal? -Se til å komme ut.
Russerne får deg vel til å drite på deg?
Ja, jeg er feig! Jeg er redd! Skiten får meg til å spy!
Hvor er lønna mi? Jeg skal ha 36 mark i måneden!
Får jeg ikke den straks...
...går jeg hjem...til fots.
Vi må stoppe den russiske armeen her. Så vi får ryggen fri.
Gryta skal koke til kjøttet er mørt.
I Førerens navn...
Haller!
Ordren skal utføres...uten opphold, som avtalt. Oppfattet?
Vi er ikke klare ennå, løytnant. Ta Deres menn, og følg meg.
-Fritz, det kan de vel ikke gjøre? -En fin velkomst.
Nå vet man hvor man hører hjemme.
Alle hører etter! Disse menn og kvinner er russiske sabotører!
De skal straks skytes. Iverksettes!
De begynte å skyte dem igår. Det der er ingen sabotører.
Slutt på maten. Det er derfor.
-Det gjør jeg aldri. -Da blir du også skutt.
Du kan ikke gjøre noe. For dem er iallfall det verste over.
Jeg...kan ikke.
Gutten der har jobbet for oss.
For lvan også. Hold kjeft!
Hva for drittprat er det jeg hører? Vi har det travelt. Flere venter!
-Jeg går god for gutten, kaptein! -De igjen...
Liker De hans søte oppsyn?
Minner kanskje om en liten søt en hjemme?
-Barnemorder. -Hold nå kjeft en gang, din jævel!
Vil du i straffebataljonen igjen?
Alle står igjen.
-Du er offiser. Gjør noe! -Hold kjeft! Jeg skal...
Tre frem, korporal!
-Det svinet skal jeg drepe. -Se til å komme hit!
Kaptein, tillater De at jeg tar hans plass?
Stå i giv akt når jeg snakker til Dem.
Eller har De tenkt å nekte ordre?
-Kaptein, slipp gutten i det minste! -Er dette et krøttermarked?
Nå er det slutt på det jødesvineriet.
Bommer De en eneste gang... ...kan De holde dem med selskap.
Tilbake i rekken, korporal.
Vil De overta kommandoen?
Og De kommer fra en offiserfamilie...
Legg an!
Hvorfor gjør han ingenting, Fritz?
Vi skjøt ikke gutten for at du skulle la oss krepere her.
Du våget ikke gi rett ordre da, gjør det nå isteden. Vi stikker!
Når vi kommer til flyplassen, tar jeg et fly og stikker!
-Akkurat, kompis. -Jeg stikker. Det gjør jeg.
Vet du hva du sier? Du har tenkt å desertere.
Si noe da, løytnant.
Jeg føler meg ikke lenger bundet av min offisersed.
Etter alt som har hendt, synes jeg alle har rett til å dra.
Nå setter du igang noe svineri igjen. Jeg går ikke med på det, ikke igjen.
Det er det slutt på. Skjønner du det?
Vær litt fornuftig.
Du er et null, Rohleder.
Du kan bare hindre meg. Du er jo underoffiser. Det er din plikt.
-lkke gå. -Du er et stakkars krek.
Bare kjemp videre mot din seier, du ditt lik. - Hvem blir med meg?
Hils din sønn fra meg når du kommer hjem.
Du da?
Jeg vet at det er vanvittig, men jeg kan ikke.
Jeg kan bare ikke.
For et år siden hadde jeg fulgt med straks. Men nå...
Jeg holder ham med selskap. Lykke til.
Du kommer nok til å tape veddemålet mot løytnanten, Rohleder.
-Hvor er vi? -Har ingen anelse.
Jeg går og spør etter veien.
Brød.
Brød... Mot vest.
Så store Balka. Og så fem verst til flyplassen.
Takk.
Fritz, en sykeattest.
Legens underskrift synes. Dr Haider.
Det er en friseddel. Med den underskriften kommer vi hjem.
Sett i gang! Vi skaffer oss billetter til livet og legger på bandasje.
Vi er såret!
Til deg her, Hans!
Ta det med ro. De er ikke alene om å ha det vondt her.
Jaha, dette kjenner man igjen. Klart tilfelle av egenskamfering.
Hva venter dere på? Få bort forræderen.
Jeg greier det ikke. Han kommer på oss. Jeg går tilbake.
Det skulle du tenkt på tidligere. Nå er det for sent.
Ikke gjør noen feil. - lkke du heller.
Så vi er flere stormpionerer? Flere spesialister som oss burde få fly ut.
De trenger oss jo.
Jeg har vitner, doktor!
Jeg vil ikke dø!
Hva er i veien her? Har du feber, gutt?
Man kan knapt lese navnet. Hva heter legen?
-Kan du ikke svare? -Doktor Haider.
Unnskyld, doktor. Han er sterkt sjokkskadet. Stridsvogn-angrep.
-Bestevennen ble revet i filler. -Her får du mot feberen.
Snart er du hjemme.
-Pass på guttungen. -Ja, doktor.
Hvor er løytnanten?!
Hans, kom hit!
Tilbake! Ellers skyter vi!
Se på de juletrærne der, De svinene kommer frem,
Hold deg fast i meg, GeGe! - Svin! Pakk!
Du kunne ha klart det!
Det siste flyet forlot Stalingrad 23. januar 1943
Kamerat...
Skyt meg...
Velkommen til massegraven.
-Forsiktig, ikke så hardt. -Er du skadet?
Dere vet vel at han er en tåreperse. Bare utslett. Drittbyller over alt.
Han har fått noe verre.
-Det ble ingen flytur på dere. -Nei.
Nå, Muski, din gamle muskett. Vis hvem som reddet ditt liv.
-Det ergrer ham. -La kapteinen være.
Min fot... Disse forbannede smertene!
La det være.
Jeg sa jo at du skulle la det være.
-Flott. Spy på ham også nå! -Gi meg en sneip. Fort!
Jeg har aldri hatt flaks med høyresiden.
Da skal vi dø litt sammen igjen - Spill noe.
"En hilsen fra Føreren"
Til helvete med ordenene!
Stå opp!
Stå i giv akt.
Værsågod rapporter, løytnant.
Hvor er Deres avdeling?
Vi befinner oss ikke blant hottentotter.
I den tyske hær blir plyndrere skutt ifølge standretten.
Har De alt glemt hvordan vi gjør det?
Stå stille! De skal stå stille!
GeGe...du får ikke!
Dere kan ikke... dere kan ikke gjøre sånt!
Vi skal hjem, GeGe.
Løytnant, ta ham... ...og få meg vekk herfra.
De bør vite dette:. den russiske gutten het Kolja og denne Müller.
-Müller, som så mange andre. -Vi kan gjøre alt bra igjen.
Alt kan bli bra, løytnant!
Dere trenger vel noe å spise. I mitt forråd fins alt.
I det hvite huset...bak teateret... ...vi kan kjøre dit.
Tyskere skyter ikke tyskere.
Jeg er tysk offiser.
Dere kan da ikke bare forlate meg her?
Det kan ikke være sant. For et svin!
La det være. Du får bare kolikk.
Tjenestegrad... Vi går etter tjenestegrad.
De først, løytnant.
Der får du også litt, GeGe.
Liket Rollo...skål!
Liket Otto...Iiket Fritz...
For vår storoffensiv!
Tre bokker, tre ramsch.
Hjerter er trumf. Hørte du?
Spar ti har blod på seg. Bare så dere vet det.
Jævlige...høyre side.
Tre kan spille kort, hva? Mens en knuller kjerringa.
Er jeg ikke pen nok for deg?
Jeg vil ha en kvinne før jeg dør! Det skylder det jævla livet meg!
Gjør meg en tjeneste...skyt meg! Men det våger du ikke!
Hjemme venter vel en ung uskyldig brud. Elsker du henne høyt?
Kjærligheten vokser med avstanden mellom den tyske soldat og hans brud!
Men du får aldri se henne igjen, din stakkars idiot!
Du har antagelig aldri ligget med henne!
Du burde kanskje likevel passe på og ta for deg av det slaviske kjøttet.
Det er like hvitt og mykt som din ariske jomfrus!
Knull meg og skyt meg!
Her! Skyt deg selv! Jeg vil ikke skyte mer. Ikke engang deg!
-Forsvinn! -Nei!
Ditt svin! Forbannede svin...
Jeg kunne heller ikke.
Jeg er en "tyskertøs", en kollaboratør.
-Tull. Du ble tvunget. -Jeg skulle ha drept meg selv.
Det trodde jeg også.
Følg med i spillet! Spar er trumf.
På spar ti er det blod, så dere vet det.
-Du kjenner oss bra. -Jeg har lært dere grundig å kjenne.
Min mor var tysk.
Jeg elsket språket deres før.
Det kommer jeg aldri til å tilgi meg selv for.
Jeg hadde en jævla drøm. Jeg skulle pisse, men jeg kunne ikke.
Bedre enn å pisse, eller hva?
Spis ordentlig først.
Prøv senere igjen.
-Jeg skal snart ta meg av deg. -lngen får røre henne.
Jeg mener det. Dere rører henne ikke!
Still dere opp! Kom hit, Rohleder!
Javel, kaptein.
-lkke gjør det, Rollo. -Gjør du det ikke, blir du skutt.
Du gjør vel ingenting mot din kaptein? Kom hit!
Jeg vil ikke trekke dere til ansvar. Dere var alle gode soldater.
Dere forsøkte bare å overleve.
Hold kjeft.
Bli stående, Reiser!
Tror dere at dere kan leve videre med god samvittighet som desertører?
Ikke innbill deg noe. Vi er og forblir soldater! Vårt hjemland er krigen!
Du har vært død lenge.
I to har jeg hver natt drømt at en fulltreffer gjør ende på meg.
Kjøttet mitt renner av meg som varm melk ned mellom steinene.
Vet du hva som skjer da?
Jeg setter sammen meg selv igjen, bit for bit. Hver natt...
Ingen av dere dreper meg!
Du var da også offiser! Hold opp med å le!
Otto, hvor er frontlinjen? Jeg vil avlegge rapport!
Det er en ordre!
-Jeg vil vekk herfra. -Vent, kaptein. Jeg hjelper Dem.
Dere er gale alle sammen.
Jeg fortsetter straks.
De må ikke sovne. Vi fortsetter straks.
Hvor er fronten?
-Hva har vi her? -Underoffiser Rohleder, jernkorset.
Gi meg Deres maskinpistol. Fort!
-Jeg er desertør. -lkke snakk tull. Reis Dem opp!
-Hvor er fronten? -Bli med!
Hvor er fronten?
Vi fortsetter straks. De må ikke sovne, kaptein.
Jeg vil ikke dø.
De blir stolte av deg hjemme selv om du dør soldatdøden.
Det er jo alltids noe, eller hva?
Sibir får klare seg uten meg. Det er kaldt nok her.
-Jeg skal få dere ut herfra. -Jeg blir med henne.
Vi klarer oss ikke hundre meter engang... men hva gjør nå det?
Det er deres feil.
Ikke skyt!
Det fine med kulden er at man ikke kjenner noe.
Alt er...frosset.
Det er for kaldt til å grine.
Kom deg av gårde!
Skynd deg. Gå!
Man slipper ihvertfall å bli solbrent.
Var du med i ørkenen? Til å spy av der.
Det er så hett... ...at all saft renner ut av en.
Det kjennes som om en smelter bort som smør.
Vet du, ørkenen er for jævlig.
Stjernene... ...de er så nære.
Vet du det, Hans...
I slakten ved Stalingrad omkom mer enn en million mennesker.
Russere, rumenere, italienere, tyskere, ungarere, østerrikere.
Av den 6. armés 260 000 innestengte soldater, ble 91 000 tatt til fange.
Neste år vendte bare 6000 tilbake til sine hjemland.