Sensommaren 1942. Andra världskriget pågår sen 4 år.
Hitlers arméer håller Europa och delar av norra Afrika.
I Ryssland pågår den andra storoffensiven.
Målet är Kaspiska havet och de kaukasiska oljefälten.
Den 6:e armén närmar sig i snabb marsch århundradets värsta slakt-
-vid Stalingrad.
-Hjärter är trumf. -Hjärter är trumf, överstelöjtnant.
Fortsätt bara.
Det är ju pissljummet! Solen steker din knopp.
-Smör på fisken. -Ja, ja...det är bra, Lupo.
-Kom och sätt dig. -Ursäkta, överstelöjtnant.
-Nej, spela spader, inte hjärter. -Ja, fortsätt bara, Rollo.
-Bra så? -Tack.
-Du, hur fixade du kamelpisset? -En avskedspresent från vår "Mufti".
-För en tia får du en pava till. -För en tia gör jag eget dricka.
Jag har i alla fall bäst hand och jag är slug som en räka.
-Han borde ha stannat på sjukhuset. -lbland tror jag...
...att det är dig engländarna slog in skallen på och inte honom.
-Det är sista dan. Låt honom spela. -Hans föräldrar lär bli paffa.
-Han får inte supa, sa doktorn. -Han har ändå ont i huvudet.
-En god "italienare". -Vad är klockan?
Strax efter ett. - Vi hinner till hororna. Inte sant, överstelöjtnant?
-Presenten till din fru då? -Den går snabbt att köpa.
-Uppställning! Fan! -Vänta! Hjälp mig med honom, va?
Försiktigt nu!
Jag ser inget!
Vad är det för skitklocka du prackat på mig? Vattentät, visst!
Man måste dra upp den, knäppskalle.
Vi lyfter honom så här. Låt bli det där! Lyft så här.
Har nån min rock?
Vilken flytt.
Soldater! I Führerns namn säger jag er-
-ni har genom er kamp i Afrika åstadkommit storverk!
När engelsmännen åter är tillbakapressade till Nilen-
-är det inte minst er förtjänst!
Sturmpioniere, ni har del där i. Ni är utvalda för att ni är bäst.
Glöm aldrig det. Nu väntar er nya uppgifter.
Dock, innan ni far hem för att bilda kärnan i en ny elitenhet-
-erhåller ni i Führerns namn en utmärkelse för era goda insatser-
-i den hårda men segerrika kampen vid El-Alamein.
Soldater! Möt er nye ledare för första plutonen, andra kompaniet.
Löjtnant von Witzland - kom fram!
De som skall erhålla utmärkelsen - uppställning!
Bataljon - givakt!
Fortsätt så! - Löjtnant von Witzland, ta över.
Vad är orsaken till er sena ankomst, furir?
Sjukhusbesök med er företrädare, löjtnant.
Hjältar kommer inte för sent. Tänk på det i framtiden, furir.
Tänker ni ta emot Führerns ut- märkelse i denna solkiga utstyrsel?
-Ja, löjtnant. -Utmärkelsen utdelas icke.
Iförda fältmässig utrustning om en halvtimme!
Bataljon! Höger-vänster-om-marsch!
Gå inte, mina soldater. Ta mig med.
Är det din stora kärlek? När är bröllopet?
Kära Clara. Ryssland.
Redan är vi skilda åt av tvåtusen kilometer.
De stora vidderna får mig att häpet förundras.
Du kan inte skriva till mig längre. Skriva kan du naturligtvis-
-men det kommer att dröja innan jag får dem i min hand.
Var jag hos dig, då satt jag nu på en stoppad stol på din fars kontor-
-och inte i en krängande godsvagn.
Förlåt mig och försök förstå min glädje.
De senaste månadernas ovisshet är borta. Mitt liv har fått en mening.
Du vet hur förljuget det kändes. Jag vet hur du oroade dig för mig.
Men med varje meter vi närmar oss fronten förflyktigas min melankoli.
En så stark känsla, trodde jag inte jag förmådde.
En känsla framför allt för dig, brinner åter i mig, utan att falna.
Du skulle se mig nu, bland dessa präktiga knektar.
De är mina underlydande, som jag redan älskar.
Jag vet att för dem räknas bara mina handlingar.
Fast du skulle rynka på näsan åt lukten.
Hänger d u i nte med? Vad fan gör tian där?
Lu po spelade för fan bättre!
Alla missar i början. Rollo har ändå ingen chans mot mitt geniala spel.
-De mina! Ta rom inte. -Kan du tala tyska också?
-Vet nån vart tåghelvetet ska? -Vad sägs om Stalingrad?
Fint! Ivan ska få på pälsen. Den hålan tar vi på tre dar. Skål!
Visa bara din idiotiska nuna, det räcker.
Visste man inte att tåget åkte, skulle man tro vi stod stilla.
Efter kriget får vi allt vi vill ha. Jag ska ha 1 0 fruar och 1 00 hektar.
-Här? Inte om jag så får det gratis. -Stanna då i din byhåla.
Titta! De jobbar redan åt oss. - Öka takten!
-Hur säger man det? -Dawei och rucki, mer behövs inte.
Rucki werch!
Aldolf har byggt en motorväg åt mig. Till Kirov, eller vad hålan hette.
Det här stora landet skriker efter lastbilar.
Nu räcker det.
Det är fint att löjtnanten är så kamratlig och sitter med oss här.
Tillåter löjtnanten en fråga?
Varsågod.
-Har ni varit vid fronten tidigare? -Allt har en första gång, eller hur?
Då får vi hoppas det blir kul. Ska vi slå vad, löjtnant?
Jag överlever - men inte ni.
Nå, vad satsar ni?
På er? Två lådor vatten.
-Bra. -Hur ska han betala dig?
-Här var det trivsamt. -Vi är inte ens i Stalingrad.
Skynda på!
Upp med dig!
Sluta! Hur ska han kunna resa...
Kapten! Jag protesterar mot era mäns uppförande!
Ja, ja, protestera ni. Det är bäst ni vänder er till Führern direkt.
Hitåt, löjtnant!
Löjtnant von Witzland, Stormbataljon 336, 2:a kompaniet, 1 :a plutonen.
Välkommen till Stalingrad. - Då är äntligen alla specialförband här.
Får jag presentera: Sergeant Pflüger från stormbataljon 179.
Herrarna har just klarat av Voronezj.
Det gläder mig att ni kom i rätt tid, löjtnant.
Nu ska vi lära ryssen att simma i Volga.
Överste, tillåter ni att jag berättar om en händelse jag bevittnat?
Det känner jag redan till. Ni tycks oroa er för ryssen? Glöm det.
Dela ut ammunition och granater efter gudstjänsten.
Informera pluton- och kompanichefer. Utgå.
Er farbror överste von Witzland, är min vän, han bad mig ta hand om er.
"Gud är med oss. "Så står det på tyska soldaters bältspännen.
-Gud är med oss. -Faktiskt, det har jag aldrig sett.
Det finns ingen skönare uppgift än att vara västvärldens försvarare-
-mot den österländska bolsjevismen!
Därför är den tyska soldaten, i motsats till bolsjevikerna-
-som inte har plats för Gud på sitt bälte, aldrig ensam!
Hur långt in i fiendeland han än må befinna sig.
Kom, Müller.
- De skjuter på sina egna! -ldioter!
De är knäppa.
Var bara lugna, grabbar. Gör som jag.
Män, den där är vår. Den ska vi ta.
Vårt första angreppsmål är den ryska kulsprutan till höger.
Det var en fullträff. Där rök ryssarna.
-Ser ni nåt, kapten? -Det ser misstänkt ut.
Vi är vid Frieda 20. Inställ eld- givningen! Jag upprepar: Skjut inte!
Var finns artilleriet? Inte här i alla fall. Som vanligt!
Ja, major!
Det är fritt fram till mål två, kapten.
Skjut bara på min order. Total tystnad vid framryckningen.
Beredda?
Framåt. Följ mig!
-Din klåpare! -Jag kunde inte hjälpa det.
-Nu vet lvan var vi är. -Förlåt.
Sjukvårdare!
Det är inget att göra. Han är färdig.
De är visst bättre än våra. Värt att pröva.
Upp med huvudet.
Den kan man krossa några ryssar med.
Rök ut dem!
Ta betäckning!
Inta granatgropen! Försiktigt, bensintank!
Framåt! Nedslagen närmar sig!
-Jag vill inte! -Upp med dig!
-Ta dig samman, människa! -Lämna honom! Ta brickan och kom!
Kommer du inte nu, får du stanna! Jag kan inte göra mer!
Du får skylla dig själv!
Det var det jag sa, idiot!
Vi kommer inte dit, kapten! Omöjligt!
Inget är omöjligt. Rökgranater hit!
Vi måste slå ut spärrelden.
Han har rätt, kapten. Ingen kommer igenom.
Feldmann, nu kan ni gottgöra missen med skottet.
Ni vill väl att er fru ska vara stolt när ni kommer hem?
Jag går. Jag ska inte göra er besviken.
Det vet jag. Du får eldunderstöd.
Spring!
Det var enda sättet. Feldmann var skyldig mig det.
Framåt! Nu ska vi visa dem! - Pflüger, gå in från vänster.
Witzland från höger. Vi måste ta huset. Framåt!
Täck oss! Skjut på allt som rör sig! - Kom nu!
Jag sköt honom... Men skjut då!
Upp med händerna! Skynda på!
-Jag har skjutit min vän! -Skitsnack!
Jag sköt honom! Jag vill inte leva mer!
-Håll käften! -Det har hänt mig med.
Det är vanligt i närkamp. Om han varit ryss, låg du död nu.
Mamma, jag vill inte lämna dig ensam.
Mamma, stanna. När vi är tillsammans igen...
Ja, mamma, ännu...
Tillbaka, Pflüger! Stanna i skydd! Här finns bensinfat!
Om allt klaffar är mötesplatsen kontrollrummet 1 8.00.
-Jag behöver två frivilliga! -Vi, kapten.
Nu skjuter vi på! Ett, två...nu!
-Sånt här man får järnkorset för. -Blir snyggt på din kista, idiot!
Min mamma dör om inte jag kommer hem!
Järnkorset av första graden.
Sätt fart! Ska vi förlora 300 man till?
Säkra sidogångarna.
Stå still! Stå still! Rucki werch!
Jag har skitit på mig...
Det är du inte ensam om.
...jag vill komma fram till Volga, till ett visst ställe, en viss stad.
Som råkar bära Stalins namn.
Adolf Hitler 8 november 1 942, från Bürgerbräukeller i München
... en viktig punkt. Där borta omsätts 30 miljoner ton gods.
Nio miljoner ton olja. Där samlas vetet från Ukrainas väldiga slätter.
Dit kommer manganmalmen. Det är en enorm omlastningsplats.
Den platsen ville jag ha, och vet ni, nu har vi den.
Det återstår några små platser. Man undrar. Varför slåss ni inte?
Jag vill inte skapa ett nytt Verdun. Det ska klaras med små stöttrupper.
Tiden spelar ingen roll. Inga skepp går upp i Volga längre!
Det är det viktiga.
Vi får se u pp med vad lvan h ittar på.
- En I iten stöttru pp... -62, fler bl i r det i nte.
Här får du till din samling. Vi förlorade 400 man.
Berätta mer du. Det höjer stämningen.
V-v-i har i alla fall lvans kamin. Jag stammar så jävligt.
Hellre stamma... ...än ligga kall som en fisk.
Grattis, grabben, du lever. Ja, ta dig ett bloss.
-Jag dricker mig inte till mod. -Skitstövel!
Vad tänker du på?
Jag tänker inte alls. Börjar du tänka här, blir du galen.
Därför tänker jag inte.
Polarn...eldvatten.
Jag har en strömbrytare i örat. Jag vrider på den...
...sen tänker jag inte mer.
Förlåt.
Var glad att du fortfarande kan lipa.
Motorn går bättre om den blir smörjd.
-Vad heter du? -Müller.
Såna har vi många. I alla fall till nästa anfall.
Du är vårt Gemena Genius Müller.
GeGe M. Är allt okej, GeGe?
-Vad är det? -Ryssarna försöker hämta sårade.
-Jag sköt dem. -Ryssen gör likadant.
-Kan någon ryska? -Jag, löjtnant.
Fråga om de går med på eldupphör så båda sidor hinner hämta sårade.
Det är förbjudet, löjtnant. Kapten skulle aldrig tillåta det.
Håll käften, Müller! Ditt dumma svin, idiot!
Jag menar bara, att man brukar inte göra så.
Hur man brukar göra intresserar ingen.
Sätt fart, Wölk. Det är en order!
-De vill att vi går ut först. -Jag tänker inte gå ut.
Emigholz. Rapportera vidare: elduppehåll.
Vi behöver sjukvårdare.
Till Bikupan, Bi 1 här. Elduppehåll. Vi behöver sjukvårdare.
Jag följer med, löjtnant.
Det är bäst du stannar här. Det är okej. Du liknar min son.
-Hur gammal är din son? -Tre.
Släpp mig!
Det är jag, Kolja.
Aljosha, det blir bra.
Jag ska hjälpa dig. Dö inte.
Era svin...
Eldunderstöd! Bemanna alla fönster!
Se upp! Handgranat!
Skjut inte!
-Ni kommer att få järnkorset. -Vem öppnade eld?
Vem började skjuta?!
Ryssarna tänkte angripa oss. Jag såg det, då sköt jag.
-Det är skitsnack! -Han har rätt, löjtnant!
-Det blir krigsrätt för dig. -Visst, men då tiger inte jag!
Förbjuden kontakt med fienden!
Det behövs ingen krigsrätt.
Vi skickar upp svinet en våning. Då kommer han i tidningen.
"l stolt minne bevarad."
Edgar, din skit!
Mina rakgrejor.
-Vem har mina rakgrejor? -Du är snyggast av oss ändå.
Här kommer krubb!
Falskt alarm!
Posten. Ge mig den!
Vad har kocken hittat på idag då?
Samma gamla hästpiss. De har en skruv lös.
-De borde själva äta skiten. -Gnäll hjälper inte.
Jag vet. Vi är tyska odjur som har överfallit Ryssland.
Rollo, jag har nåt åt dig. Har du inte fått nån post?
Hon skriver igen att hon fått en grabb. Det stod ju i förra brevet.
Men inte ett ord om kon som skulle kalva.
Hon har aldrig varit nåt ljushuvud, inte i skolan heller.
-Men den minsta. Knappt en meter. -Än sen? Hon är ju snäll.
Bara jag visste att kon mår bra.
Hör på det här, nån har knyckt ägg från mig. De skulle hängas!
Det ska du säga. Du plundrar ju alla ryska lik.
Det är inte samma sak. Här är det krig, men hemma är det fred.
Och här är ett brev till dig...
Din skit.
-Från din fru? -Hon vaktar möblerna.
Schalke vann över Hannover med 3-1. Alemannia förlorade igen.
-Står det i ditt brev? -Jag spelade med i Werder Bremen.
Jag har redan provspelat.
Fotboll är bara skit. Jag har en kanot, tvåsitsig.
Käringen sitter fram och paddlar, och jag njuter av utsikten.
Det håller henne lugn på kvällarna.
En sån har jag.
-Hare eller kanin? -Stor.
Dåligt.
Mycket kallt. Ryska vintern.
Låt mig. Jag gör. Jag skomakare. Pappa skomakare.
-Tyst! Vad heter det på ryska? -Varför det? De sjunger ju fint.
Vallmobröd.
Rollo! Farfar har skickat bivax, mot värk. En beprövad huskur.
Har det hänt något hemma?
-Bombanfall? -Det kan man kanske säga.
Medan jag offrar mig för landet, ger sig frugan i lag med en fransos.
Krigsfånge...det är ju förbjudet.
Hur vet du det? Det är säkert bara förtal.
Käringen skriver det själv.
Hon ville hinna före sin svärmor.
Vi tog kål på fransoserna på sex veckor.
Är väl skraj, förstås.
Ryssen ska få betala.
-Det var ju en fransos. -Det är skit samma.
-Vad har hänt? -lnget, håll klaffen!
Det är bäst att ingen får veta att frun är otrogen.
Helvete! Alla är mot mig! Ni också, löjtnant!
Ni tycker jag är en primitiv skit!
-Låt mig vara! -Ni är min bäste man.
Utan er vore vi döda. Då hade ni vunnit ert vad.
Säkra dörrarna! Jävlarna kommer genom alla hål!
Vi måste ner, annars tar de oss!
-Reiser! -Här, löjtnant!
-Linjen är bruten. -Gör klar eldkastaren!
-Vi båda ensamma? -Emigholz och jag kommer med.
Ni stannar här uppe. Är vi borta mer än 2 timmar, får ni slå er ut.
Klockan sju, tysk tid.
-Löjtnant, får jag följa med? -Han ger oss kanske tur.
-Bra. Emigholz! -Eldkastaren, löjtnant.
Reiser! Rohleder!
Rucki werg! Stå upp!
-Här finns mitt folk. Skriker jag... -Är du död.
Du också.
-Rucki werg! -"Rucki wjer". Så man förstår.
Död?
-Ett ljud och jag skjuter. -Skjuter du är du slut.
Du kommer aldrig härifrån.
Det är fel håll. Vi kan väl göra ett avtal?
-Släpp mig om jag visar vägen. -Varför skulle jag lita på dig?
Jag hade kunnat döda dig.
-Med den här? -Ja, med den.
Vänta! Vad har du i andra stöveln?
Min sked. Vill ni ha den med?
Varför kan du tyska?
Nå, jag ger dig mitt ord som officer.
Hjälper du mig ut, får du gå. Du går först.
Javisst.
Långsamt...
Allt väl med er? Vi måste vidare. Kom!
Tack, Reiser. Det glömmer jag aldrig.
Var är Emigholz?
Det är Edgar.
Hjälp mig!
-Mitt ben! -Lugna ner dig. Tyst, annars...
Det ordnar sig med ditt ben.
Skynda på! Vi måste härifrån!
Fan! Vi måste härifrån!
-Var det tyskar här? -Ja, de försvann ner där.
-Här får du, lillan. -Tack, farbror.
Sjukvårdare!
Vilken svinstia! Tar ingen hand om de sårade?
Vad vet jag? Ryssen har brutit igenom, nånstans... Rumänien!
Jag vill härifrån! Min stövel!
-En läkare! -Jag vet inte var läkaren...
Jag vill ha en läkare!
-Jag är inte läkare. -Där borta! Snabbt!
-Snabbt! Gör något! -Är du galen? Lägg undan vapnet!
-Ska han bara lämnas att dö?! -Jag är inte läkare!
Jag vill inte höra ett ord mer! Från nån! Sätt igång!
Edgar, doktorn är här nu.
-Hjälp mig... -Ta undan vapnet!
-Kapten, kan ni förklara det här? -Det finns inget att förklara.
-Vi kommer direkt från fronten... -Håll tyst!
Schröder, vart tog ni vägen? Ge mig min väska och kavajen.
Jag begär att detta fall blir föremål för en anmälan.
Det ska göras omgående.
Han är död.
Det får inte vara sant. All skit för ingenting...
Ni är arresterade. Överlämna vapen och livrem.
Vad kommer att hända med oss?
Det här ville jag inte.
Kapten, jag begär att få tala med generalen.
Ni har ganska höga tankar om er själv, inte sant?
Det får ni ju ha... ...fördömda ryssvän!
För bort dem!
Läget, mina herrar. Kort och militäriskt - uruselt.
Efter att ryssarna brutit igenom den rumänska fronten igår-
-finns de nu även i söder. Trots våra inledande framgångar-
-lyckades de bryta igenom. Dessutom stänger de idag dörren vid Kalatj.
Sen sitter vi i säcken, mina herrar. Men rök lugnt vidare du, Krüger.
Ni måste hjälpa mig, kapten. En del av mina män är arresterade.
Vi hade en svårt sårad. Reiser var förvirrad och hotade en läkare.
Är det en korrekt anmälan?
-Kapten, vi är instängda... -Det är hela 6:e armén!
Vi avhandlar en hel armés öde och ni gnäller om några av era män!
Ni kan inte göra så! Männen trodde på er och kämpade för er!
Är vi bara en flagga på er förbannade karta?
-Vad rör det sig om? -Något som hände på sjukhuset.
En av mina män sökte med vapen tilltvinga en kamrat läkarvård.
Är det inte unge von Witzland? - Tråkig historia ni ställt till.
Kommer vi att ställas inför ståndrätt, general?
Helskinnade kommer ni i alla fall inte undan.
Straffbataljon, december 1 942. 6:e armén är instängd sen 4 veckor.
Här... Du vänjer dig snart.
För helvete! Varför är inte vägen klar?
-Snyggt skrot han hängt på sig. -Rollo, be och få känna på det.
Din idiot, det är ditt fel att vi är här.
-Sluta! -Spar krafterna till fronten.
Upp på lastbilen!
Du också! Håll käften, det är en order!
Det är julafton och jag är inget odjur.
Alla män ska få bröd, men bara den som ber fint om det.
Säg "snälla", före detta löjtnant.
Löjtnant...
Snälla...
God jul...
Snabbt, ner från flaket!
Det är vansinne. De kommer aldrig till fronten igen.
-Skjut då! Mig gör det inget! -Sluta! Det där tar lvan hand om.
-Vad pågår? -Hermann...
-Är ni galen? -Mannen försökte smita, kapten!
Det är ett självmordsuppdrag. Jag åker inte med.
Gå hem då.
Det står mig upp i halsen. Nu räcker det!
Lugna er.
-Det är lika bra att skjuta oss! -Lugna er!
Hör på. Ryssarna försökte i dag ta våra ställningar vid Marinowka.
-Riddarkorset. -Vi har lidit svåra förluster.
De försöker säkert igen. Utan er kan vi inte hålla ställningarna.
Varför är det så viktigt? Marinowka är bästa bas för arméns utbrytning-
-för att förena sig med pansartrupperna under general Hoth.
De befinner sig några kilometer härifrån.
Ni vet alla att vi snarast måste ta oss ur denna förbannade säck!
Vill ni utan kamp gå under av hunger och kyla?
Vill ni ta ansvar för 300 000 kamraters undergång?
Tänk över det. Är det värt att kämpa för eller inte?
-Ett storartat beslut. -Vi kommer härifrån.
Så länge kapten leder oss, men om ni stupar vill vi få ändra oss!
Bra, då säger vi det.
Kamrater, vi låter fången få en chans att visa vad han går för.
Genom denna insats får ni återupp- rättelse. Det har ni mitt ord på.
Witzland, ge mig ert hedersord som tysk officer, för era mäns räkning.
-Ja, kapten. -Då så.
Dela ut ammunition och ställ upp på två led.
Wölk, ni tar första ledet. Müller, det andra! Höger-vänster-om-marsch!
Vänta ett tag, Otto...
Vi har ingen chans. Varför kapitulerar ni inte?
-Du vet ju vad som väntar då? -Förtjänar vi nåt annat?
-Jag är inte nazist, Otto. -Nej...
...värsta sortens officer.
Ni har spelat med, fast ni visste vilka ni gav er i lag med.
Det sa jag redan till dig i Brest-Litovsk. Hermann...
Om jag överlever...skriver jag att jag förlåter henne.
Jag har låtit meddela min fru att jag stupat.
Det är bäst - tro mig.
Men...vi kommer väl hem nån gång?
Vi får se...
Jag ska berätta en vacker julsaga.
För precis ett år sen var jag hemma för sista gången.
Julpermission. För att jag knäckt tre stridsvagnar.
Min fru och barnen... ...stod på stationen.
De var mer främmande än vilken frontbuse som helst.
De försökte att förstå mig. Men ju mer de försökte...
...desto mer hatade jag dem.
Då stack jag och drack mig full. Jag kom inte på något bättre.
Min fru hade inget emot att jag reste tillbaka nästa dag.
Bara barnen...
Den nya ryska storoffensiven kom precis i rätt tid.
Här, grabben, är det fin musik. Du vill väl slippa officersskiten?
-Vi bassar måste hålla ihop. -Jag har tagit studenten.
Det märks knappast.
Tanks...
-Vem har sprängladdningen? -Rollo.
Jag ser ut som min egen mormor.
-Laddningen, Rollo! -Mycket nöje.
Eld!
Dra in arslet, Fritz.
Eld!
-Var är vårt artilleri? -Du är vårt artilleri!
Undan, Wölk!
Jag vill härifrån! Släpp mig! Släpp mig!
-Rohleder, tillbaka! -Undan, GeGe!
Snabba på!
Ta den store!
De passar...
Förbannat!
Det var bara det som fattades. Sablar, det är ju själva...
-Är allt väl, kapten? -Ryssen träffade min högra sida.
Det var tur!
Min sista. Men den delar vi på, löjtnant.
Nu ska vi till samlingsplatsen. Vi ska vänta på Hoths armé.
Vi tar med oss artilleripjäserna.
-Var är hästarna? -Det är vi som är hästarna.
-Ut med er, snabba på! -Stäng dörren, det drar.
Ut, jag säger det inte en gång till.
Permissionerna är indragna. Alla stannar här.
-Är du galen? -Se till och komma ut.
Ryssen får dig väl att skita på dig?
Ja, jag är feg! Jag är rädd! Skiten får mig att spy!
Var är min lön? Jag ska ha 36 mark per månad!
Får jag dem inte omedelbart...
...går jag hem...till fots.
Vi måste stoppa ryska armén här. Så vi får ryggen fri.
Grytan ska koka tills köttet är mört.
I Führerns namn...
Haller!
Ordern ska utföras...utan undanflykter, som utlovat. Uppfattat?
Vi är inte klara ännu, löjtnant. Ta era män, och följ mig.
-Fritz, det kan de väl inte göra? -Ett fint välkomnande.
Nu vet man var man hör hemma.
Hör upp! Dessa män och kvinnor är ryska sabotörer!
De ska genast skjutas. Verkställ!
De började knäppa dem igår. Det där är inga sabotörer.
Krubbet är slut, det är därför.
-Det gör jag aldrig. -Då blir du också skjuten.
Du kan inte göra nåt. För dem är i alla fall det värsta över.
Jag...kan inte.
Grabben där har arbetat åt oss.
Åt lvan också. Håll käften!
Vad hör jag för skitsnack? Vi har bråttom, fler väntar!
-Jag går i god för pojken, kapten! -Ni igen...
Tycker ni om hans söta nuna?
Påminner kanske om nån raring?
-Barnamördare. -Håll käften nån gång, din jävel!
Vill du åka på straffbataljon igen?
Alla står kvar.
-Du är officer, gör nåt! -Håll käften! Jag ska...
Kom fram, furir!
-Det svinet ska jag döda. -Se till att komma hit!
Kapten, låt mig ta hans ställe?
Stå i givakt när jag talar till er.
Eller tänker ni vägra lyda order?
-Kapten, släpp åtminstone pojken! -Är det en kreatursmarknad?
Nu räcker det med judesvinerier.
Bommar ni en enda gång... ...får ni göra dem sällskap.
Fall in i ledet, furir.
Vill ni ta över befälet?
Och ni tillhör en officersfamilj...
Lägg an!
Varför gör han inget, Fritz?
Vi knäppte inte grabben för att du skulle låta oss kola här.
Du vågade inte ge rätt order då, gör det nu istället. Vi sticker!
När vi kommer till flygplatsen tar jag en kärra och sticker!
-Visst, kompis. -Jag sticker. Det gör jag.
Vet du vad du säger? Du tänker desertera.
Säg nåt då, löjtnant.
Jag känner mig inte längre bunden av min officersed.
Efter allt som hänt tycker jag alla har rätt att ge sig iväg.
Nu sätter du igång nåt skit igen. Jag går inte med på det, inte igen.
Det är slut med det. Fattar du?
Var lite förnuftig.
Du är en nolla, Rohleder.
Hindra mig då, du är ju underofficer. Det är din plikt.
-Gå inte. -Du är en krake.
Kämpa du vidare mot din seger, ditt lik. - Vilka kommer med mig?
Hälsa din son från mig, när du kommer hem.
Du då?
Jag vet att det är vansinne, men jag kan inte.
Jag kan bara inte.
För ett år sen hade jag följt med direkt. Men nu...
Jag håller honom sällskap. Lycka till.
Du kommer nog att förlora ditt vad till löjtnanten, Rohleder.
-Var är vi nånstans? -Har ingen aning.
Jag går och frågar efter vägen.
Bröd.
Bröd... Mot väster.
Sedan stora Balka. Det är så fem verst till flygplatsen.
Tack.
Fritz, ett sjukintyg.
Läkarens underskrift syns. Dr Haider.
Det är en frisedel. Med den underskriften kommer vi hem.
Sätt igång! Vi skaffar oss biljetter till livet och lägger på bandage.
Vi är sårade!
Här har du, Hans!
Lugna er, ni är inte ensam om att ha ont.
Jaha, det här känner man igen. Klart fall av självstympning.
Vad väntar ni på? Ta bort förrädaren.
Jag klarar det inte. Han kommer på oss. Jag går tillbaka.
Det skulle du tänkt på tidigare. Nu är det för sent.
Gör inga misstag. - lnte du heller.
Så vi är flera stormpionjärer? De skulle ha fler specialister som vi.
De behöver ju oss.
Jag har vittnen, doktorn!
Jag vill inte dö!
Hur är det här då? Har du feber, min pojke?
Man kan knappt läsa namnet. Vad heter läkaren?
-Kan du inte svara? -Doktor Haider.
Ursäkta, doktorn. Han är svårt chockskadad. Tanksangrepp.
-Bäste vännen slets i bitar. -Här får du mot febern.
Snart är du hemma.
-Ta hand om grabben. -Ja, doktorn.
Var är löjtnanten?!
Hans, hitåt!
Tillbaka! Annars skjuter vi!
Titta på de därjulgranarna. De svinen kommer fram.
Håll i dig i mig, GeGe! - Svin! Slödder!
Du kunde ha klarat det!
Sista planet lämnade Stalingrad den 23 januari 1 943
Kamrat...
Skjut mig...
Välkomna till massgraven.
-Försiktigt, inte så hårt. -Är du skadad?
Ni vet väl att han är en lipsill. Det är bara utslag. Skitbölder.
Han har fått nåt värre.
-Det blev ingen flygtur för er. -Nej.
Nå, Muski, din gamla musköt, visa vem som räddade ditt liv.
-Det retar honom. -Låt kapten vara.
Min fot... Dessa förbannade smärtor!
Låt bli det där.
Jag sa ju att du skulle låta bli det.
-Toppen, spy på honom nu också! -Ge mig en fimp. Fort!
Jag har aldrig haft tur med högersidan.
Då ska vi dö en bit till ihop. - Spela nåt.
"En hälsning från Führern"
Jävla ordnar!
Stå upp!
Stå i givakt.
Var god och rapportera, löjtnant.
Var är ert förband?
Vi befinner oss inte bland hottentotter.
Plundrare blir i tyska armén skjutna enligt ståndrätten.
Har ni redan glömt hur vi gör?
Stå still! Ni ska stå still!
GeGe...du får inte!
Ni får inte...ni får inte göra så!
Vi ska hem, GeGe.
Löjtnant, grip honom... ...och ta mig härifrån.
Ni ska veta, den ryska pojken hette Kolja och den här Müller.
-Müller, som så många andra. -Vi kan göra allt bra igen.
Allt kan bli bra, löjtnant!
Ni behöver väl äta. I mina förråd finns allt.
I det vita huset...bakom teatern... ...vi kan åka dit.
Tyskar skjuter inte tyskar.
Jag är tysk officer.
Ni kan väl inte bara lämna mig här?
Det kan inte vara sant. Vilket svin!
Låt bli det där. Du får bara kolik.
Tjänstegrad... Vi går efter tjänstegrad.
Ni får börja, löjtnant.
Där får du också lite, GeGe.
Liket Rollo...skål!
Liket Otto...Iiket Fritz...
För vår storoffensiv!
Tre bockar, tre ramsch.
Hjärter är trumf. Hörde du?
Spader tio har blod på sig. Bara så ni vet det.
Jävla...höger sida.
Tre kan spela kort, va? Medan en knullar käringen.
Är jag inte tillräckligt vacker?
Jag vill ha en kvinna innan jag dör! Det är det jävla livet skyldig mig!
Gör mig en tjänst...skjut mig! Men det vågar du inte!
Hemma väntar väl en ung oskyldig brud. Älskar du henne mycket?
Kärleken växer med avståndet mellan den tyska soldaten och hans brud!
Men du återser henne aldrig, din stackars idiot!
Antagligen har du aldrig legat med henne!
Du borde kanske ändå passa på och ta för dig av det slaviska köttet?
Det är lika vitt och mjukt som din ariska jungfrus!
Knulla mig och skjut mig!
Här! Skjut dig själv! Jag vill inte skjuta mer. Inte ens dig!
-Försvinn! -Nej!
Ditt svin! Förbannade svin...
Jag kunde inte heller.
Jag är en "tyskhora", en kollaboratör.
-Dumheter, du blev tvingad. -Jag borde ha dödat mig själv.
Det trodde jag också.
Häng med i spelet! Spader är trumf.
På spader tio finns det blod, så ni vet det.
-Du känner oss bra. -Jag har lärt känna er grundligt.
Min mamma var tyska.
Jag älskade ert språk förr.
Det förlåter jag mig aldrig.
Jag hade en jävla dröm. Jag skulle pissa, men jag kunde inte.
Bättre än att pissa, eller hur?
Ät ordentligt först.
Försök sen igen.
-Jag ska snart ta hand om dig. -lngen får röra henne.
Jag menar det. Ni rör henne inte!
Ställ er upp! Kom hit, Rohleder!
Javisst, kapten.
-Gör det inte, Rollo. -Gör du det inte, blir du skjuten.
Du gör väl inget mot din kapten? Kom hit!
Jag tänker inte ställa er till ansvar. Ni var alla goda soldater.
Ni försökte bara överleva.
Håll käften.
Stå kvar där, Reiser!
Trodde ni jag kunde leva vidare som desertör?
Inbilla dig inget. Vi är och förblir soldater! Vårt hemland är kriget!
Du har varit död länge.
Sen två år drömmer jag varje natt att jag blir träffad.
Mitt kött rinner av mig som varm mjölk ner mellan stenarna.
Vet du vad som händer då?
Jag plockar ihop mig bit för bit. Varenda natt...
Ingen av er dödar mig!
Du är ändå officer! Sluta skratta!
Otto, var är frontlinjen? Jag vill avlägga rapport!
Det är en order!
-Jag vill härifrån. -Vänta, kapten. Jag hjälper er.
Ni är galna, allihop.
Jag fortsätter strax.
Somna inte. Vi fortsätter strax.
Var finns fronten?
-Vad har vi här? -Underofficer Rohleder, järnkorset.
Ge mig er k-pist. Snabba på!
-Jag är desertör. -Prata inte strunt. Stå upp!
-Var går fronten? -Kom med!
Var är fronten?
Vi fortsätter strax. Somna inte, kapten.
Jag vill inte dö.
De blir stolta över dig hemma även nu när du dör soldatdöden.
Det är ju alltid något, eller hur?
Sibirien får klara sig utan mig. Det är kallt nog här.
-Jag ska också gå. -Jag följer med.
Vi klarar oss inte ens hundra meter...men vad gör det?
Det är ert fel.
Skjut inte!
Det fina med kylan är att man inte känner något.
Allt är...fruset.
Det är för kallt att grina.
Ge dig iväg!
Skynda dig, gå!
Man slipper i alla fall solbränna.
Var du med i öknen? Där kunde man spy.
Det var så hett... ...att all saft rann ur en.
Det känns som om man smälter bort som smör.
Vet du, öknen är för jävlig.
Ända till stjärnorna... ...de är så nära.
Visste du det, Hans...
I slakten vid Stalingrad omkom mer än en miljon människor.
Ryssar, rumäner, italienare, tyskar, ungrare, österrikare.
Av 6:e arméns 260 000 instängda soldater blev 91 000 tillfångatagna.
Följande år återvände 6 000 till sina hemländer.
Översättning: Ulla Wickman