God dag. Håper alt er bra.
Hvem kan elektrobølgenes funksjon i kryptonittens kovalente bindinger?
Unnskyld...
Vær hilset.
Hei, Kara.
Så vakkert!
-Hva skal det bli, Zaltar? -Et tre, tror jeg...
Et tre... Hva er det?
-Noe fint som vokser på Jorden. -Jorden...dit fetteren min dro?
Og dit jeg kanskje også skal reise snart.
-Jeg tror deg ikke. Hvordan da? -{y:i}I den. Og gjennom den.
-Du vil aldri klare trykket der. -I den, jo. Vips, så er jeg vekk!
-Du vil vel aldri forlate Argot City? -Kanskje...det er nesten for bra her.
Jeg prøver kanskje Saturn isteden.
Er det lenger unna enn Jorden?
Leste du ikke seksdimensjonal geo- metri på skolen? Lærer dere ikke noe?
Jo da, jeg kan ekvasjonene.
Men jeg kan ikke se det for meg.
De fleste store kunstnere har trøbbel med matematikk. Bruk fantasien.
Saturn og Jorden befinner seg i det ytre verdensrommet, men vi i indre.
Byen vår har to fantastiske kraftkilder. Dette er en av dem. Se!
En Omegahedron... Lot vaktene deg få den?
Ikke akkurat det. Jeg lånte den.
-Har du stjålet en? Men Zaltar... -Nei, lånt den. Bare i ettermiddag.
For å få inspirasjon.
Men et ekte tre får jeg nok aldri se.
-Kara? Jeg har lett etter deg! -Unnskyld, mor.
Alura, bli med på dette. Vi skaper mirakler.
Hold fingrene her, og trykk hardt.
Fint.
La fantasien eksplodere og gjør et forsøk.
Zaltar, min mann sier at du vil forlate Argot City. Hvor vil du dra?
Du og Zor-El har et liv her med Kara.
Men du har jo grunnlagt denne byen!
Så langt øyet ser, helt til kapselen. Men hva så? Hva fins bortenfor den?
Jeg synes du gjentar deg selv med alle disse glitrende greiene.
Nettopp! Det er derfor jeg skal reise til Venus.
-Venus? Når da? -I morgen, eller i overmorgen.
Har du tenkt over det? Det høres ikke så smart ut.
Jeg har tenkt lenge og vel og bestemt meg.
Kara...kraftkilden!
Zaltar, hjelp meg!
-Du tok vår Omegahedron! -Helt feil! Jeg mistet den.
Nei, far, det var jeg...
-Uten den overlever vi ikke. -Lyset minsker og luften blir tynn.
Jeg vet det! Jeg skal finne den igjen. Jeg skal dra ut i verdensrommet.
Umulig! Hvordan da? lngen kan forlate Argot City, og det vet du.
Dette er vårt univers, som du har ødelagt med dine barnslige påfunn!
Jeg tror det kan gå. Ut der, via binærbanen, i farkosten...
-Kara! -Nei!
-Din gærning! -Hun vil dø!
Nei, hun vil klare seg.
Hun er i binærbanen, som går fra det indre til det ytre verdensrommet.
-Da blir hun aldri den samme igjen -Hun overlever i hvert fall.
Jeg har mistet vår Omegahedron. Dere må sende meg til Fantomsonen.
Lidelsene deres blir korte, mine...vil vare evig.
Litt mer champagne, min kjære Selena?
Hva tenker du på?
Verden er så vakker.
Jeg kan nesten ikke vente til den blir min.
Vil du herske over hele verden, må du bli usynlig, min venn.
Usynlig? Du kan jo kunsten å gjør meg usynlig.
-Nigel, hvor lenge har vi vært sammen? -I flere måneder.
-Hvorfor virker det som år da? -Du er utålmodig, du vil ha alt i går.
Det tar et helt liv å oppdage svartekunstens hemmeligheter.
Milde måne!
Kan det være...?
Gi denne kvinnen udødlighet.
Hun deler solens evige liv.
Døden vil ikke true henne.
Hun skal leve i verden for alltid.
Hva er det? Hva holder du på med?
Jeg har akkurat vokst fra deg, Nigel. Sånt skjer.
Du kan ikke behandle meg slik.
Uten meg ville du fortsatt ha spådd i teblader ved Lake Tahoe.
Du kan ikke rømme fra meg, Selena. Jeg har bilnøklene, kjære.
{y:i}Superman har reist {y:i}på et fredsoppdrag-
{y:i}-til en galakse som ligger {y:i}flere hundre billioner lysår...
Bianca! Jeg er hjemme.
-Bianca! -Hva er det?
Kom hit.
Jeg har en overraskelse til deg.
De har stengt av varmtvannet igjen. Denne gangen skal jeg drepe dem.
Hvis vi skal klare å betale noen regninger i denne rønna,-
-må vi begynne med egne heksemøter.
Helt unødvendig. Jeg er blitt utvalgt. Endelig har jeg verden i min hånd.
-Ikke så verst... -Hei.
-Hei, sier hun... -Hei på deg, snuppa.
-Kan dere si meg hvor jeg er? -Kalles det ikke "Kjærlighetsstien"?
Det stemmer.
Nei, jeg mener...alle lysene der borte. Hva heter byen?
Sjekk utsikten her...
Kutt ut!
Så du er Supermans beste venn?
Nei, hans kusine. Jeg leter etter en Omegahedron.
Det er en viktig kraftkilde for Argot City, der jeg bor.
Sier du det...? Vi er også ute på hemmelig oppdrag.
Vi er ute etter litt moro. Og du får æren av å delta.
-Så hun er veltrenet...? -Hvorfor gjør dere dette?
Vi er skapt sånn...
Det var dumt av deg, baby.
Kom igjen...
Jeg skjønner. Du vil leke litt med oss, snuppa. Kom igjen...
Eddie, jeg tror vi skal holde dette for oss selv.
Her kommer jeg med drinker!
Hva er den mystiske kula? Hvis jeg får se den, kan jeg si hva det er.
Er den elektrisk, er den varm? Hvor er den?
På et trygt sted. Bland deg med gjestene og la meg tenke i fred.
Blande meg med de folka? Er du gal? Hva slags typer er det?
Dette er mine fotsoldater . {y:i}Mørkrets hær .
Jeg har tenkt å overta makten i hele verden.
Etter at du gikk fra meg, så jeg noe du bør uroe deg for i så fall.
Min hemmelighet var noe blått og rødt som kunne fly.
Jeg har også en hemmelighet. Jeg har magiske krefter nå. Få det inn!
-Så nå bør de passe seg? -Det kan du stole på.
Jeg har sett mer imponerende ting her i livet-
-enn en menneskelig lighter, kjære frue. For eksempel...
-Hva er det? -For store ambisjoner. Pass deg.
God morgen.
Ser du den, Lucy? Under den eika der. Skynd deg!
Hva holder du på med? Hent ballen!
Skynd deg! Vi vil spille!
Det er din tur til å slå nå.
Kast ballen hit!
En omgang til!
-Hvor har du vært? -Hos rektor. Danvers er som vanlig.
Enda en ekkel, ny elev... Nå tar de inn hvem som helst her.
Hold ut, Danvers! Ikke la dem knekke deg.
Terminen har nettopp begynt.
-Hallo. Jeg... -...banket ikke på!
Lærer vi dere ikke manerer her? Dyrene i jungelen banker ikke på.
Hvor skal du? Kom tilbake! Kom inn!
-Jeg glemte det. Jeg er ikke vant... -Vent litt nå...
Deg har jeg vel ikke sett før, unge dame?
-Nei, jeg er ny her. -Ja, siden jeg ikke har sett deg før.
Så hvem i all verden er du?
Jeg heter Linda Lee.
-Og anbefalingsbrevet ditt? -Jeg må snakke med deg, rektor.
-Jeg er opptatt akkurat nå. -Det er de små monstrene også.
De spikret igjen skrivbordsskuffene mine. Jeg har aldri... Bli med!
Han skal ikke få provosere meg igjen. Jeg skal være sterk. Beinhard.
Hva het du, sa du? Linda Lee, ja...
Min fetter har skrevet hit. Brevet er nok arkivert under "K" som i Kent.
Kent...?
Det ringer ingen bjeller. Overhodet ikke...
Her var det jo. "Kjære, mr Danvers. Jeg skriver på vegne av en ung dame,-
-en foreldreløs jente..." Ikke forvent særbehandling for det.
-Nei da. -Vi er alle ensomme her på Jorden.
Jeg vet det.
Siden karakterene dine er blitt borte, må du begynne fra bånn.
Det er rettferdig. Du skal ha engelsk, latin, matte, biologi, data...
-Alt med en gang? -Og kjemi. Lediggang er roten til...
En mann i huset!
Åpne, Lane! Jeg vet at du er der.
-Jeg kan ikke vise meg akkurat nå. -Det burde du aldri, lille løgnerske.
-Kom inn! Jeg har dårlig tid. -Jeg skulle jo få bo alene nå.
Det blir ikke alltid som vi vil. Skuffelser gjør oss hardhudede.
Hvem vil ha hard hud...?
Jeg heter Linda Lee.
Hei.
-Lucy Lane. -Lucy Lee, dette er Linda Lane.
-Nei. Hun er Linda Lee og jeg er... -Lucy Lane.
-Så dere kjenner hverandre? -Nei, vi traff hverandre nettopp.
-Når da? -Nå. Men vi kjenner hverandre.
-Jeg tror ikke... -Ja visst, Daily Planet...
Lindas fetter jobber der...og din søster, hun som alltid ringer.
-Lois. -Akkurat. Vis miss Lee rundt nå.
-Hvem er din fetter? -Clark Kent.
Du tuller...! Er han din fetter?!
Kjenner du ham?
Spørsmålet er om min søster kjenner ham.
-Skal jeg sove her? -Ja, men vi sover ikke så mye her.
Her er det full rulle hele tiden.
Alle gærningene blir sendt hit.
-Når kommer resten av tingene dine? -Jeg har ikke mer.
Har du alt i den lille bagen?
Jeg har penger så jeg kan kjøpe mer, men jeg har ikke hatt tid...
-Kjenner du ham? -Superman? Selvfølgelig.
Min søster har noe på gang med ham.
Du kan få låne klær av meg. Ta hva du vil.
Takk, så snill du er.
Selv i dag ville problemene være vanskelig å løse uten noen algoritmer-
-som jeg skal lære dere hvis dere kan holde dere i ro i to sekunder.
Kjærlighet, hat, kjærlighet, hat...kjærlighet...
Kortene har sagt sitt. Folk gjør hva som helst for kjærligheten.
De kaster seg utfor stup og drukner seg som lemmen.
Så jeg skal få alle til å elske meg.
Du er jo en avskyelig person. Glem det...
Tenk litt nå, din treskalle, det er det magi er til for.
Hvorfor kjører vi ikke?
Fordi jeg er forelsket. Kom hit, du lekre skapning...
Han var søt.
-Hva skjer? -Den prøver å fortelle meg noe.
-At vi er i fare? -Hvordan skal jeg kunne vite det?!
-Nå vet jeg det... -Si det!
-Prinsen min har kommet. -Jeg skrev opp nummeret først.
Bra gjort. Kjør nå.
Da har vi den kinesiske gjennomsnitts- familien, gjennomsnittsalder, gifting.
Med datorens hjelp skal dere nå regne ut Kinas befolkning i år 2040.
Linda! Er du med oss...?
-Ja. -Jaså? Og hvor er du?
-Her. På Jorden. -Så heldig for oss andre.
Så da du stirret inn i veggen og ikke på skjermen som de andre,-
-jobbet du selvfølgelig iherdig med ekvasjonen?
-Ja, det gjorde jeg. Jeg mener... -Utmerket.
Og svaret? Hør etter nå. Miss Lee skal lære oss noe.
5 271 009 010.
Vi stikker før han ber deg om å bli.
-Miss Lee! -Søren...
-Har du kikket i papirene mine? -Naturligvis ikke.
-Hvordan vet du det rette svaret da? -Jeg bare...
Det skyldes det rare været. Alle stormene, elektromagnetismen...
Det gjør folk smartere enn de er for en stund. Vi må stikke.
-Vet du at hun gjorde det med vilje? -Så klart. Hun er tilbakestående.
Så dere den søte gutten på banen i dag?
-Den mørke med musklene - dritkul. -Snakket du med ham?
Nei, men jeg skal det. Han beskjærer trær, så han blir nok her en stund.
Er de fortsatt i dusjen?
{y:i}Dette blir kjempegøy. {y:i}De kommer til å skrike...
Hvorfor stenger du ikke av det varme og gir dem en kalddusj?
-De kan jo bli skåldet. -Til pass for dem.
De skal få lide.
Ikke gå fra meg, Myra!
-Jeg hater dere! -Nå er du kjempepen!
-Hva synes du? -Ingen større forskjell. Litt trist...
Striper i håret og hull i ørene ville gjøre seg. Jeg kan gjøre det for deg.
-Hva da i ørene...? -Hull. Du varmer opp en nål og så...!
-Gutta blir helt ville. -Fordi jeg har hull i ørene?
Tuller du? Jeg forstår meg ikke på deg.
-Hvor skal du i helgen? -Ingen steder.
Du kan ikke bli her. Her skjer det ingenting. Dødt som i graven.
-Hvorfor det? -Hvorfor? Ble du født i går?
Vi har fri i tre dager. Tre dager...
Bli med meg hjem. Det er ikke langt. Det kommer en gutt fra Metropolis.
Jeg tror han kjenner din fetter Clark. Han heter Jimmy Olsen.
Jeg tror han er forelsket i meg.
Jeg kan be ham ta med seg en venn. Hva gjør du?
Ingenting...
Nei, jeg blir nok her og pugger og kommer i orden.
Vent litt.
-Vi ses på Popeye senere da? -Jeg skal prøve å komme.
-Gjør det. Det blir moro. -Ha det hyggelig.
Ta en edderkopp ut av nettet sitt.
Steng den inn mellom...
...to nøtteskall.
Kok så nøtta i olje sammen med litt av spindelvevet.
Med en sølvskje helles to dråper av oljen...
...i litt vann.
Den som drikker vannet, vil bli forelsket i den første han ser...
Bianca...åpne!
Du ringte på...? Hallo!
Jeg sa, du ringte på...?
Ja. Står til?
-Jeg ser etter en "mrs Sellena". -Madame Selena.
Og du fant henne, din heldiggris. {y:i}Entrez.
Du må være populær. Jeg ser bilen din overalt her.
Ja, jeg har mye å gjøre. Folk liker det jeg gjør.
Sikkert...
-Noe å fukte strupen med? -Ja, det sier jeg ikke nei til.
-Så hvor er gressplena? -Den døde.
Der ute...?
Tenkte vi skulle bli litt kjent før vi...snakket fagspråk.
Jeg holder privatlivet for meg selv. Jeg gjør jobben min og drar hjem.
-Til din kone? -Nei, for øyeblikket er jeg singel.
Skål!
-Bånnski, hva? -Bånnski.
Jorda der ute så ganske alkalisk ut.
Jeg vil ha potteplanter her inne.
-Noe som passer til huset. -Er dette et hus...?
Dette er et hus. Der er soverommet.
Det begynner å bli mørkt her inne...
Hva slags planter tror du vil trives i denne rønna? Jeg vet ikke...
Noen skyggevekster. Skål for oss...
...og for de frøene vi skal plante sammen.
Ja, det skåler vi for...
Nå har du sikkert drept ham.
Sov godt...
...og når du våkner skal du drukne i mine øyne og være bare min.
-Hvis det er Jehovas vitner igjen... -Jeg skal åpne.
Hei, Nigel! Er det deg?
Pen dress. Diskré.
-Jeg vil treffe Selena. -Hun er litt indisponert nå.
Vi skal ikke ha noe!
Det er Nigel, og han går ikke før han får snakke med deg!
Hva faen vil du?
-Komme med et seriøst forslag. -I det utstyret?
Kula vil ikke få full effekt før du internaliserer din kraft.
-Litt mosaisk påkallelse... -Litt hva...?
Akkurat...det er det jeg mener. Dere er amatører som leker med ilden.
Fordi vi eier fyrstikkene... Den bløffen går jeg ikke på. Ha det.
-Hyggelig å snakke med deg. -Nei!
Visse typer...
Hvor er han? Hvor er han?!
Hvor er han? Den han ser først, vil han elske av hele sitt hjerte.
Høyst en dag, ja! Han var for ung for deg, vet du.
Nei, det vet jeg ikke. Hvor er han?!
Jeg kjenner den gutten.
-Ledningen falt ut. -Hvilken ledning? Det er et speil.
-Hvordan kunne vi se ham i det? -Det var magi...kraften!
Gjør det en gang til.
Jeg kan ikke. Jeg vet ikke hvordan jeg gjorde det.
Ta opp den tingen i skrinet. Den får kanskje mer kraft da.
-Skrinet, ja! Hvor er det? -Under teppet der du gjemte det.
-Det har satt seg fast. -Hvordan kan det ha satt seg fast?
-Det har vokst. -Umulig...det er jo av bly.
Jeg sa jo at hun ville flå ham.
Her kommer maten!
Hvem skal ha løkringene? Og pommes frites?
Og kylling til meg...
-Takk for at du inviterte meg, Lucy. -Fint at du kunne komme.
Der er Linda!
-Hei, Linda! -Hei!
-Er det Clark Kents kusine? -Vet du hva...
Fest hele natta hos Eddie, han med tatoveringen. Foreldrene er borte.
Og gutten med tversoversløyfa er Jimmy. Blir du med?
Har ikke sagt fra at jeg skal overnatte.
Dra tilbake og krabb ut gjennom vinduet.
Kom deg unna!
-Sjekk den skrullingen? -Hva er en skrulling?
Du som er helt ko-ko, kom deg vekk fra gata!
-Hva er det med ham? -Vet ikke.
Han er vel dopa. Han blir sikkert påkjørt. Jimmy Olsen, fotograf.
-Jeg er Kara. -Hvem...?
Den mannen...vi må gjøre noe...
Prøver du å hjelpe en sånn fyr, drar han fram en kniv. Det er farlig.
-Jeg er skrubbsulten. Nå spiser vi. -Kom igjen, Linda.
Jeg påkaller kraftens skygge.
Før ham til meg!
Se der!
-Har du aldri sett en tatovering før? -Se!
Herregud, en førerløs bulldoser!
-Noen må gjøre noe! -Pass deg, Lucy!
-Unnskyld, jeg har det travelt! -Jeg vet hvordan det er.
Herregud...
Ikke se på henne...
Ingen fare, du har ikke brukket noe.
Jeg elsker deg.
Hva sa han?
-Det så ut som "jeg elsker deg". -Nei!
-Elsker du meg? -Av hele mitt hjerte, for all evighet.
Som en fugl, fri og sorgløs om våren jeg var.
Et mistenksomt blikk, rammet av kjærlighet jeg ble. Bli!
La meg se din skjønnhet.
Jeg...må gå.
Jeg må gå.
Lucy!
Takk gode Gud!
-Alt i orden? -Jeg tror det. Jeg slo meg i hodet.
Det er sikkert en av Nigels elever. Han må ha fikset det.
Nei, det tror jeg ikke.
Var hun bare på feil sted til feil tid? Dukket opp i en bulldoser?
Ei lita fjolle... Hvorfor bryr du deg om henne?
Fordi ingen får stå i veien for meg!
Konsentrer deg om den flygende jenta i stedet.
Jeg konsentrerer meg om alt. Det er jobben min. Flytt deg!
Hun er jo bare en tenåring.
Hvilken nytte gjør et sverd hvis det ikke er løsnet...?
Du vet ikke engang hva hun heter.
Jeg behøver ikke å nevne navn. Jeg tenker bare på ansiktet hennes,-
-og min skygge vil gjøre resten. -Din hva...?
Du, kraftens skygge - vis deg!
Du skal forvandle deg til en ond, mørk stjerne.
Finn den onde skapningen og tilintetgjør henne hvor hun enn...
-...er! -Så fryktelig. Det vil aldri fungere.
Herregud!
Jeg er redd.
Neste gang...minn meg på å gjøre det utendørs da.
Forlat dette stedet og ikke gjør noen skade!
Der er hun igjen...
Hva sa hun?
Dette er ikke mulig. Det stemmer ikke. Hvor er den lille fjolla?
Han klarer henne.
Se... Hva var det jeg sa?
-Hun har gitt opp. -Feil.
Hver gang...!
Sender du en mann for å gjøre en kvinnes jobb, så går det slik!
-Hvem er hun? -Spør du meg?
-Jeg beordrer deg: Finn det ut! -Greit, men drakta ser kjent ut.
Ålreit, nå skjerper vi oss.
Kom til mamma...
-Kutt ut, Selena! -Det er ikke jeg som gjør det.
Der er hun igjen!
Og hun er inne på privat område!
Hei.
-Ikke nå... -Det er bare meg, min elskede.
-Folk hører... -At jeg elsker deg?
-Det kan jeg skrike ut! -Ikke gjør det.
-Si i hvert fall hva du heter. -Linda Lee.
Linda...vakre Linda Lee.
Rosene blekner ved siden av deg.
-Takk, men... -Søt sjokolade til min søte Linda.
Hva gjør du?
Bli med...
-Snille... -Bare en liten stund da.
-Du hater meg, ikke sant? -Hater? Jeg kjenner deg ikke engang.
-Jeg vet ikke engang hva du heter. -Ethan.
-Si mitt navn, så dør jeg lykkelig. -Ethan...
Et kjærtegn og hans knuste hjerte slo på nytt...
Er du gal?
Vil du gifte deg med meg?
-Gifte meg med deg? Jeg... -Ikke si noe. Jeg vet det.
-Hva da? -Vi er fra ulike verdener.
-Så du vet hvor jeg kommer fra? -Kjærligheten overvinner alt.
En fattig gartner kan gjøre en overklassejente lykkelig, bare hun...
-Ethan...jeg er ikke rik. -Da skal jeg forsørge oss begge.
Du er sprø. Du er så søt, men helt gal.
Etter deg...
For en rørende scene.
Rundt, rundt snurrer de, og der de stopper...
Jøss, du begynner å få tak på dette.
Hvor er hun?
-Men jøsses...! -Hvem er du?
Jeg er Selena. Diodinne av Katanya, Sekhnets prestinne, Endors sirene.
Og du, unge dame, er inne på privat område.
-Hun mener ham. -Jeg er Kara fra Argot City...
...datter av Alura og Zor-El.
-Og meg skremmer man ikke så lett. -Ikke det?
-Nei. -Prøv dette...
Denne dama blir verre og verre, det må jeg si!
-Alt i orden? -Nei.
Vil du ha en baufil eller noe?
Nå er jeg skikkelig forbannet.
Hva skjer?
Sett meg ned!
-Hvor er jeg? -I sikkerhet.
Hvor er Linda? Sett meg ned!
-Hvor er min Linda? -Ta det rolig.
Smart! Nå er hun opptatt et par timer.
Smart...? Et billig triks...
Du kraftens skygge, før ham til meg.
Før ham til meg!
De er kanskje for langt unna.
Jeg kan få kokosnøtter til å falle ned der jeg vil,-
-men jeg kan ikke styre menns vilje... Ikke med henne i nærheten.
-Hva får jeg i så fall? -Meg!
Kjære Nigel, en kvinnes hjerte vinnes ved å rydde vekk hennes rivaler.
-Skulle jeg drepe... -Overhodet ikke. Overlat det til meg.
-Du skal bare levere...henne. -Hvordan?
Ved å få ham hit. Da følger hun etter.
-Jeg klarer ikke å følge med på dette. -Legg fra deg den der.
Jeg trenger tid til å lære meg å mestre min nye leke.
Slik at vi kan herske i verden? Og du vil ha gartneren hit?
-Akkurat. -Slik at hun skal følge etter?
Ikke av noen annen grunn? Sikker?
Å, unnskyld...nå slapp jeg ut edderkoppen.
Hvor er jeg?
-Hvem er du? -Kara.
Kara?
-Hva skjedde? -Du fikk en kokosnøtt i hodet.
Hvorfor bruker du halloweendrakt?
-Dette er klærne mine. -Hva mener du?
Jeg må dra nå. Jeg kommer og henter deg senere. Jeg må til tivoliet nå.
Linda...! Jeg må finne henne. Hun har problemer.
Slapp av! Hun kan ta vare på seg selv.
Nei, hun er i knipe, og jeg elsker henne. Jeg elsker henne...!
Ja, det gjør jeg faktisk.
-Jeg må dra. Adjø. -Jeg også.
-Linda kan passe på seg selv, sa jeg. -Fløy du nettopp?
-Jeg drar dit, så ta det med ro. -Fløy du over meg...ja eller nei?
-Ja. -Slik som Superman?
-Han er min fetter. -Din fetter?
-Men ingen må få vite at jeg er her. -Kan du hoppe over hus også?
Ja.
-Bøye stålrør? -Ja.
-Jeg må til Selena... -Ta meg med. Jeg må finne Linda.
-Hva er det der? -Burundipisken...uforfalsket ondskap.
Er du klar?
Hvordan kan du elske henne, du kjenner henne jo ikke?
Jo da. Og hvis hun har trøbbel, kan jeg ikke stå her og snakke.
-Selv om du er den du påstår. -Linda har ikke trøbbel.
La meg slippe å bli voldsom.
Du ville ikke ha en sjanse. Tro meg, Linda har det helt fint.
-Hvordan vet du det? -Jeg bare...vet det.
Linda...?
Herregud! Hvordan gjorde du det?
Ethan?
Du er fantastisk, Nigel. Et skikkelig geni...
Du fortjener...meg.
Og noe annet.
Ut herfra nå!
-Hva er det? Fanger du fluer? -Se, Lucy!
Hva er det?
Er det ikke et fjell? Si at jeg ikke ser syner.
-Hvordan kom det dit? -Det bare dukket opp.
Hvordan kan et fjell bare dukke opp? Det er noe på toppen.
-Det ser ut som en borg. -Mer som et fort.
Ethan?
Ha det hyggelig i fengsel, Supergirl. I all evighet...
Nei, Ethan, ikke gjør det!
Hvor er jeg?!
Dere kan ikke arrestere meg uten arrestordre!
-Kjør sakte! -Bort med Selena!
-Hva slags lite kryp er dette?
-Hun er en som tror på frihet. -Dette er ikke riktig tidspunkt...
Jeg vet ikke vilken ond kraft du representerer,-
-men hvis du tror du bare kan kvitte deg med dem som motsier deg...
Bare få dem til å forsvinne... som min venn Linda.
Min romkamerat. Hun forsvant den dagen fjellet kom.
Den lille fjolla!
Grip dem!
Kjør!
Jimmy Olsen bråker man ikke med! Slipp meg, jeg er pressefotograf!
-Zaltar! -Vil du ha...?
-Zaltar...? -Jeg vil ha...
-Det er meg...Kara. -Jeg vet det.
-Hvor er vi? -Ingen steder.
-I Fantomsonen? -Det er ensomt her, Kara. Sørgelig...
Jeg har vært her i en evighet og skal bli her i all evighet.
Det er noe vi trenger...
Der!
Jimmy!
Supert! "Dingle i et bur-trikset"... Patetisk, Selena.
-Hvem er han? -Mattelæreren min, tror jeg.
-Hva skal vi med dem? -Som forsikring...
Det er ingen vei ut herfra. Det er selve meningen med Fantomsonen.
Det vet de andre her: Bandittene, de onde... De er der borte...
-Det er ingen vei ut. -Det finnes alltid en vei ut.
Er det en vei inn, er det en vei ut.
Det finnes en vei...
Men det går ikke. Man kan blitt dratt med av et merkelig fenomen.
Glem at jeg sa det, ta deg litt av flasken nå.
Jeg kunne gjøre det...
-Lær meg det, da! -Det går ikke, for du kan ikke øve.
Framme ved sprekken har man bare én sjanse.
Vil du ikke ha litt? Når du venner deg til det, er det deilig.
Du har rett. Helt rett.
Det er nok undergangsstemning og dysterhet her fra før.
Bedre å bli slått, enn å ta en sjanse og klare alt,-
-redde vår by og våre kjære, pluss alle på Jorden som vil få lide. Skål!
-Vi kan dø hvis vi prøver. -Det gjør vi ikke. Kom igjen.
I morgen, torsdag, fredag...
-Akkurat som her, tar vi purken først. -Og hæren.
På lørdag har vi USA, Mexico, Canada...
Herregud...skrinet! Ti stille!
Nei... Det skrinet vil ha, skal skrinet få.
-Hva er det? -Fascinerende...
Jeg vet ikke.
-Er det her? Er dette veien ut? -Ikke ennå.
Dette er Kvantumvirvelen. Vi kan dø i den.
Å flytte fjell krever oppofringer.
Jeg er redd, Zaltar!
Jeg klarer det ikke, Zaltar!
Du klarer det!
-Hun er sammen med en eldre mann. -Flytt deg!
Ro deg ned litt!
Akkurat det jeg vil ha... Tessaliske ildkuler.
Hva var det?
"Hvordan man får regn? Hvordan man skiller mann og hustru"...ikke nå!
Finn noe fort! En atombombe, kanskje.
Her... "Hvordan man framkaller en demonstorm."
-Høyere, jente! Høyere opp! -Kom...
Jeg er jo hos deg! Fortsett!
Jeg er hos deg...
Zaltar!
Takk gode Gud!
-Spillet er over, Selena! -Neppe...
Ett feiltrinn, din blåmeis... Dine venner vil forstå hva jeg mener.
-Jeg liker ikke dette. -Ikke vær redd, Lucy...
-Var jeg deg, ville jeg la være. -Du er ikke meg.
Ut, fort! Ut der!
Jeg vil ha vår Omegahedron, Selena.
Vel, da skal du få den...
Supergirl...pass deg!
Jeg tror jeg drar, hvis du unnskylder...
Jeg blir her, sa jeg!
Du har ingen venner. Du behandler alle som om de var dine tjenere.
Det er jo det de er. Det gjelder deg også.
Du kraftens skygge...vis deg!
Du kraftens skygge...
Ødelegg henne!
Jeg klarer det ikke...
{y:i}- Jeg klarer det ikke... {y:i}-Du klarer det!
{y:i}Fortsett å kjempe!
La henne utsettes for den! Det er den eneste utveien!
Jeg må dra. Jeg må levere denne tilbake.
-Og jeg må be dere om noe... -Helt i orden. Vi har aldri sett deg.
-Vi har ikke hørt om deg engang. -Takk.
-Linda måtte dra i all hast... -Du trenger ikke si noe. Jeg vet det.
-Jeg skal forklare det med Linda. -Takk, Ethan.
Pass godt på deg selv.
Litt av et kyss!
Ha det, Linda.
{y:i}Subrip by Jon "Bullit"