Översättning av lordmiau Justerad av Calavera
Ursäkta, är inte ni Sarah Morton?
Jo, det är du väl? Jag känner igen dig.
Jag sitter här och läser din senaste bok. Den är fantastiskt.
Jag är en stor beundrare av inspektör Dorwell.
Jag har läst alla dina böcker. - Du tar mig för någon annan.
Jag är inte den du tror.
God morgon. Vad får det lov att vara?
Whisky, tack. - Med is?
Ett ögonblick. Allt väl, Sarah? - Kunde vara bättre. Är John här?
Ja, han sitter i möte. - Med vem?
Med Terry Long. - Vem?
Vi kanske tar en kort semester.
Får jag presentera. Sarah Morton, Terry Long.
Angenämt. Min mor avgudar dig. Hon har läst alla dina Dorwellböcker.
Jag får gratulera en gång till, Terry.
Grattis åter en gång till priset, Terry.
Ett nöje att få träffa dig.
Min mor längtar efter en ny Dorwellbok.
Vilket pris har den typen fått? - Manchester Book Critics.
Inte Booker Prize. Men inte illa för första romanen.
Han har helt enkelt talang. Jag hoppas han lever upp till det.
Jag tror väl han gjort dig en tjänst också. - Vad då för tjänst?
Det vet du mycket väl. Det visade du mig för 20 år sen.
Priser är som hemorrojder. Alla får dem till slut.
Har jag sagt det?
Åh gud, du är avundsjuk, va?
Du sköter inte om mig längre.
Att jag uppmuntrar en debutant betyder inte att jag inte bryr mig om dig.
Och du har ju aldrig haft problem med dina Dorwellböcker.
Du skriver så lätt att jag undrar om du överhuvudtaget behöver mig.
Okej Sarah. Vad är det?
Pengar har du ju massor. - Det är inte klokt.
Det enda du talar med mig om är pengar.
Pengar och framgång kunde jag vara utan.
Jag vill bara ha... - Något inspirerande?
Jag förstår inte. Det har inget med inspiration att göra.
Jag är...
...trött på alla mord och utredningar och sånt.
Förvåna dina kritiker med att skriva något helt annat.
Lägg Dorwell på hyllan.
Du gillade inte den senaste, va? Jag visste det. Och du vågade inget säga.
Du vet att det inte är så. Jag älskar alla dina Dorwells.
Det kanske du gör. Med tanke på alla pengar de ger dig.
Vad tycker du om Frankrike?
Jag gillar grodlår. Varför frågar du?
Mitt hus...
Varför åker du inte dit ett tag? Och får lite luftombyte.
Det är gratis, det är lågsäsong, fint väder, swimmingpool.
Kommer du och hälsar på? - Nja, jag har min dotter...
Kanske något veckoslut.
Är du Marcel?
Hej, jag heter Sarah Morton.
Hur gick resan? - Tack, bara bra.
Ska jag bära den? Den har hjul.
Jag tar den lilla. Tack.
Jag har bilen på utsidan.
Okej.
Sovrum och bad är där uppe.
köket är till vänster.
Du får se dig omkring lite.
Jag sätter på varmvatten och gas.
Om du behöver något, har du mitt nummer.
Ja, John gav mig det.
Bra!
För att komma till byn...
-tar du stigen jag visade dig...
-eller använder mopeden i garaget. Nycklarna sitter i.
Tack, Marcel. Hej då.
Hej då, frun. Ha det så trevligt.
Vad kan jag göra för dig?
En aperitif?
Nej.
Kanske något lättare?
Kanske en panach?
Bara en kopp te.
Okej.
I Marseilles är busstrafiken väldigt reducerad.
men tunnelbanan går till 75%.
Det är andra strejken på 2 veckor.
Och passagerarna börjar bli oroliga.
Hallå!
Hej, pappa, det är jag.
Är du okej?
Ja, jag kom säkert fram.
Hur är huset? - Huset är underbart.
Vädret? - Det är toppen.
Hur är vädret i London?
Som vanligt. Och du mår bra? - JaJ
Har du mött någon? - Nej, jag har inte mött någon.
Du borde inte vara för dig själv. - Pappa!
Pappa, om det är något problem, be fru Smith om hjälp.
Jag vill inte gärna göra det. - Det är okej..
Sköt om dig nu. - Du med.
Okej. Hej då - Hej, hej.
Hej, hur är det John? - Bara bra, tack. Jag tänkte fråga detsamma.
Hur går det med allt därnere? Kom Marcel och hämtade dig?
Ja. Och jag har bara en sak jag vill säga dig.
Tack så mycket!
Du hade rätt. Ditt hus är ett litet paradis.
Och jag har redan börjat arbeta. - Så snart?
Jag fick en idé på tåget hit. Du vet en sån där som inte släpper taget.
Jag vet inte om jag ska säga något... - Vad har Dorwell hittat på nu?
Jag säger inget ännu, men jag tror det blir roligt.
Jag är inte säker ännu. - Det var roligt. Ja, jag är glad att du är nöjd.
Har du tittat dig omkring ännu? - Nej, jag njuter av lugnet här.
Bra.
När tror du att du kommer?
Jag vet inte riktigt.
Det beror på jobbet, du vet.
Ledsen älskling, jag har ett annat samtal som väntar.
Ha det bra och sköt om dig. Och ring när du har något att rapportera.
Hej då. - Hej då John.
Vem är du?
Vad gör du i mitt hus?
Ditt hus? Det är mitt hus!
Jag skulle vilja fråga dig.
Är du engelsk? - Ja.
Jag heter Sarah Morton. Huset ägs av John Bosload, min utgivare.
Så du är pappas senaste erövring?
Är du hans dotter?
- Vad är det med det? Har han inte varnat dig?
Nej, han sa inget om att du skulle komma.
Jag är inte överraskad. Är han här också? - Nej, bara jag. För att arbeta.
- Han kanske kommer på besök. - Jag är glad att han inte är här.
Stannar du länge?
Jag vet inte. Jag har inte mycket att göra nuförtiden.
Vilket sovrum har du? - Det däruppe, med utsikt över poolen.
Naturligtvis. Det trevligaste rummet. Jag ska packa upp.
Lämna meddelande efter tonen så ringer jag upp.
Din jävel. Du sa inget om att din dotter skulle komma hit.
Hur tror du jag ska kunna arbeta nu. Det är Sarah. Hej då!
Jag kom inte fram till London. - Finns här något att äta?
Ja, titta i köket.
Jag går och lägger mig. Jag ska börja jobba tidigt i morgon.
Bra. God natt. Sarah, var det va?
Ja.
Jag heter Julie.
Blir det inte för varmt?
Ledsen om jag väckte dig.
Jag låg bara och dåsade. - Du arbetar för mycket.
Doppa dig i poolen. Det kalla vattnet får dig att vakna.
Tack för ditt råd, men jag avskyr swimmingpooler.
Jag förstår vad du menar. Jag föredrar också havet.
Det öppna havet, de böljande vågorna.
Faran att något alltid kan hända.
Jämfört med det är poolen tråkig.
Ingen spänning alls, inget kan hända.
Det är som ett badkar. - Mer som en massa bakterier.
Det? Nej, det är bara smuts och löv.
Och vad skriver du? En kärleksroman?
Nej, jag skriver kriminalromaner. - Ja, det är det han tjänar pengar på.
Och så han kan köpa ett underbart hus i Frankrike som hans dotter har glädje av.
Och du? Säljer dina böcker bra?
Jag kan inte klaga. - Vad handlar denna om?
Mord och polisutredningar.
I Lubéron, med rika engelska turister?
- Hör nu, om du inte har något emot det. Jag har arbete att sköta.
Okej, jag lämnar dig ifred miss Marple. Jag ska ändå ringa några samtal.
Han var på Macumba?
Inte!
Med Jean-Pierre?
Ja, ja det är sant.
Vilken typ!
Du är fet!
Kommer han tillbaka?
Jag vet inte...
Ska du ut och shoppa? - Nej, jag ska äta lunch.
Det var ingen dum idé.
Jag har talat med Marcel. Han kommer snart och gör rent poolen.
Hans engelska ragata har ett bistick i röven.
Kan jag få notan?
Nej, nej jag ska inte störa henne. Det är ju i alla fall ett stort hus.
Har du ringt till mamma?
Hon väntar säkert. Så skynda dig.
Det är bra. Hej då.
John? Han la på.
Det är Sarah Morton. Får jag tala med John Even?
Han har gått ut.
Jaså? Kan du be honom ringa upp mig i Frankrike.
Tack.
Han sa att jag skulle lämna dig ifred så du kan arbeta.
Julie, jag ska vara ärlig mot dig.
Jag behöver lugn och ro för att kunna koncentrera mig.
Och eftersom vi samsas om samma levnadsrum, måste jag be dig att hålla dig ifrån mig.
Huset är ju stort nog, så det ska väl inte vara svårt.
Jag ville bara vara artig och vara vän med dig.
Jag vill inte. Jag vill bara arbeta med min bok i lugn och ro.
Bra. Synd för dig. Jag har tillräckligt med vänner ändå.
Jag får väl äta själv då?
Vi är nästan framme. Jag slösade.
Är du okej?
Var är vi? I mitt hus.
Bor du här?
Ja, jag svär.
Kan du inte vrida upp Ijudet?
Nej, gamlingarna sover däruppe.
God morgon.
Jag har kokat kaffe, om du vill ha.
Jag hoppas vi inte var för högljudda.
Jag förstår inte ett ord. Jag talar inte franska.
Gå upp!
Jag måste gå till jobbet.
Bara en snabbis.
Jag skulle vilja, men jag måste iväg.
Och det var den kvinnan.
Såg du henne? Ja, hon är utanför.
Är hon utlänning?
engelska.
Ser inte dum ut.
Knulla henne, om du gillar gamla ungmör.
Jag skojade bara.
Ska jag köra dig?
Det är inte långt. Vi ses.
Tack, det var snällt.
Ring någon gång.
Inga problem.
Är allt okej?
Ja.
Är du från trakten?
Ja, Lacoste. Har du varit där?
Nej.
Marquis de Sades slott ligger där.
Jaså?
Jag har hört talas om det.
Det är bara ruiner nu, va?
Det kan du tro.
Men det är vidsträckt utsikt över Luberon.
Det är vackert.
Jag låter dig avsluta.
Åh, är det du.
Är sovrummet inte stort nog?
Jo, men han snarkar som en gris. Jag kunde inte sova.
Väntar du fler?
Jag har kommit för poolen, Julie ringde.
Hej, Marcel.
Hur mår du? Inte så dåligt.
Är du redan tillbaka?
Jag tröttnade på att arbeta, jag kände för att vila lite.
Detta är Sarah, en vän till min pappa.
Ja, vi har träffats.
Gör du rent poolen idag?
Var det inte det du ville, Julie?
Sarah ville bada, men det är för skitigt för henne.
Var är flickan?
Vilken flicka?
Jag har glömt hennes namn... den lilla blonda.
Julie, kanske?
Det var det, Julie.
Kolla på baksidan.
Vid poolen.
Jag tror hon hämtar lite luft.
Tack frun.
Bernard, detta är Marcel.
Det är min pappa. Sluta skoja.
Kom igen, Marcel!
Ska du gå ut? - Ja. Måste jag be om lov?
Det skulle vara snällt om du inte levde om dig när du kommer hem.
Ja, mamma. - Jag är inte din mamma.
Varför?
Att ha en dotter som kommer hem med olika män varje kväll måste vara svårt för en mor.
Ja, ja. Jag vet väl inte bättre.
Vet du vad?
Du är en frustrerad engelsk kvinna som skriver om fula saker men aldrig gör dem.
Du kan köra upp din moral i arslet.
Jag var orolig när du inte kom hem.
Ska du tala om för min pappa?
Ja, kanske det.
Varför gör du inte det. Du skulle bli överlycklig.
Jag är inte säker på det.
Hur kan du vara så naiv? Han utnyttjar dig. Det vet du väl?
Julie? Vill du gå med ut och äta middag ikväll?
Ska vi gå? Är du klar?
Jag kommer.
Du arbetar, som vanligt.
Jag skrev bara om ett gammalt avsnitt.
Är detta mina underkläder?
Varför ligger de här?
Jag hittade dem ute vid poolen.
Vart ska vi gå? - Inte för långt. Jag är trött
Han som serverar här är söt. - Franck?
Jag vet inte vad han heter. Han bor i Lacoste
Han arbetar bara dagtid.
Känner du honom väl? - Ganska. Jag har träffat honom några gånger.
Du verkar känna alla här. Ja, jag har ju vuxit upp här.
Men inte med John.
Han övergav mamma och mig. Han kom bara hit om sommaren.
Är du ledsen för det? - Nej, inte särskilt.
Han lever sitt liv och jag mitt.
Och din mamma? Är hon fransyska? Ja.
- Var bor hon? - I Nice
Varför är du så intresserad av det? - Jag vet inte.
Du och jag fick nog en dålig start.
Jag var arg på dig. Nej, egentligen var jag arg på John.
Han har inget sagt om dig eller henne. - Det är ju honom du är intresserad av.
När något håller en stor del av sitt liv hemligt för dig...
...är det fascinerande och skrämmande.
Jag nekar inte till att jag vill veta mer. - Räkna inte med mig när det gäller hans hemligheter.
Vill du veta, får du fråga John. - Jag frågar ingen om något.
Säkert. Men jag kan se att du vill att jag berättar allt om min pappa.
Jag är faktiskt mer intresserad av din mamma.
Varför bor du inte hos henne i Nice?
Det är en lång historia. Ska vi beställa?
Jag var 13 första gången.
Och det har bara fortsatt.
Jag blev kär en gång. Jag var 16, det var sommar.
Han var...
...vacker och romantisk
Han bodde i Paris.
Han hette Christian.
Jag var tokig i honom.
Jag ville att han tog mig, men jag gick för fort fram.
Han var för ung, visste inte hur han skulle göra.
Det var hemskt, han...
Så jag dumpade honom.
Han skrev till mig i ett helt år.
Men jag skrev aldrig tillbaka.
Jag kommer ihåg en gång, i skogen...
...frågade han om jag ville gifta mig med honom.
Jag visste att det var dumt, men det fick mig att gråta.
Det var första gången någon...
Ledsen, jag tråkar ut dig med mitt levnadsöde.
Nej, fortsätt. Jag gillar det.
Fortsätta? Med vad? - Vad har hänt med ditt öga?
Inget. En dönick försökte slå till mig, men jag slog tillbaka.
Han blödde hej vilt.
Ingen jävlas med mig utan att få igen.
Jag förmodar att jag behöver det.
Varför inte? Döm aldrig en bok efter omslaget.
Jag har rökt min del.
Har du?
Jag höll till i det vilda London.
Min mamma har berättat om det.
Vad har hon sagt? - Hur hon träffade John där.
Hur hon lockade honom.
Hur går det med boken?
Det går.
Det känns lite konstigt att skriva en bok om London...
...när jag är här i ett underbart hus och toppenväder.
Min mamma har också skrivit en bok.
Men den kom aldrig ut.
Hon sa ett det var skräp, och brände den.
Förskräckligt. Läste du den?
Ja, och jag gillade den.
Den var lite sentimental, Bouquetreeks-aktig.
Ganska charmerande.
Vad handlade den om?
Om henne och min pappa.
Det var en kärlekshistoria med Iyckligt slut.
Men han vill ha blod, sex och pengar.
Det är väl vad du ger honom, va?
Ja, men jag gillar också det.
Har din mamma bott i detta huset?
Ibland, med min pappa. Särskilt sommartid.
Men en gång åkte hon och kom inte tillbaka igen.
Hon ville bo i Nice.
Och detta är hans hus.
Vill du att han kommer hit och bor här?
Att han lämnar sin familj i London och kommer hit.
John kommer aldrig att göra det.
Min mamma var livrädd av att bo här ensam.
Men inte jag.
Jag gillar dig.
Julie?
Julie, är du där?
Detta är en vän till mig. Han har kommit hit på en drink.
Hej. Jag visste inte att du var här hos Julie.
Jag glömde berätta det.
Sarah är författare, vän till min pappa.
Du sa inte att du skrev.
Jo, deckare. Så se upp!
Häll upp en drink, Sarah? Jag har lite att göra på mitt rum
Sitt ner Frank, känn dig som hemma.
Whisky?
Tack.
Nu är det din tur att servera.
Just det.
Vad ska vi skåla för?
Jag vet inte.
Jag vet.
Sarahs bok.
För Sarahs bok.
Vad handlar den om?
Jag diskuterar aldrig en bok förrän den är klar.
Den senaste då?
En polisutredning i Scotland.
Vad heter den?
Jag vet inte vad den heter på franska.
På engelska heter den "Dorwell wears a kilt".
Vad? Vad menas med det?
Dorwell klädd i kilt, det är bara för dråpligt.
Ja, just det. Lite bisarrt
Jag lämnar er ensamma nu.
Kom igen!
Vi dansar!
Kom och dansa nu Sarah!
Kom nu då!
Då var det dags att säga god natt.
God natt, Julie.
Det är god natt för mig också.
Ska vi ta ett midnattsdopp?
En annan gång, jag är helt slut.
Du skulle göra det om hon följer med, va?
Sluta, Julie.
Stanna, snälla.
Kom igen.
Jag kommer.
Hoppa i!
Skynda dig. Lovar du att det inte är för kallt?
Var det allt?
Kom igen. Klä av dig allt.
Miss!
Sluta!
Vad gör du? Lägg av!
Sluta!
Vad gör du? - Ger mig av.
Vad fan gör du?
Pyser! Varför nu?
Varför ger du dig av?
Stanna! Håll käften!
Snälla. Stanna. Låt bli mig!
Vad är det?
Varför har du stängt?
Vi öppnar inte förrän ikväll.
Men det brukar vara öppet, jag är här varje dag.
Franck kom inte i morse.
Varför inte?
Kanske han försov sig. Det gör han ofta.
Kanske något hänt honom?
Hur skulle jag kunna veta det? Ursäkta, men jag måste jobba.
Sovit gott? - Nej.
Var kommer blodet ifrån? - Vilket blod?
På plattorna här.
Åh, det? Det kommer från mig. Jag halkade.
Var skrapade du dig? - Låt mig vara!
Satmara.
Jag känner en Franck Durin.
Han bor precis utanför stan, på vägen mot Bonnieux, åt vänster.
Tack. Vet du om han bor ensam?
Frank Durin's är ungkarl.
Han hade en flickvän, men hon stack för länge sen.
Någon hemma?
Ja?
Hej.
Jag söker din man. Jag måste prata med honom.
Jag är inte gift.
Bor inte Marcel.
John Bosload's trädgårdsmästare här?
Jo.
Han är min pappa.
Åh, förlåt.
Är han hemma?
Nej.
Han är i schweizarnas hus.
Vill du säga.
att han ringer mig?
Tack.
Men, kanske jag kan hjälpa dig?
Känner du Julie?
Hon är vacker.
Har du telefonnumret till hennes mamma? Det är mycket viktigt.
Julies mamma...
...är död
Vad?
Det var en olycka.
Kan jag få tala med John Bosload? Det är Sarah Morton.
Var snäll och skynda på. Det är viktigt.
Ledsen det går inte. - Var är han?
Han har gått ut.
Du är tillbaka.
Jag trodde att du hade rest.
Jag trodde att du hade övergivit mig.
Men du är här.
Tack, mamma. Du är här! Du kom tillbaka!
Julie! Julie! Jag är inte din mamma!
Vad har hänt?
Inget.
Du svimmade. Allt är okej.
Mitt huvud värker.
Det går snart över.
Du måste berätta sanningen. Jag måste få veta.
Om Franck?
Jag tror att jag har dödat honom.
Varför?
Det vet jag inte.
För din skull.
För din bok.
Håll i...
Sluta!
Vad gör du? - Pyser.
Varför?
Håll käft! Låt mig vara.
Låt mig vara!
Du är en riktig plåga.
Klar?
Nej, låt mig göra det. Följ bara mig.
Glöm inte, vi måste få bort alla märken.
Bra. Ge mig spaden.
Kom igen, börja gräva.
Jag är så trött.
Det förvånar mig inte. Det är jobbigt att döda någon.
Sarah! Sarah! - Vad? - Tack.
Det var det.
Jag går och lägger mig nu. - Sarah! Det är en sak du glömt att bränna.
Vad då?
Din bok. Den kan användas som bevis.
Har du läst den?
Nej, men jag kan tänka mig. - Sluta tänka då.
Gå och lägg dig, vi har arbete att göra i morgon.
Vi måste rycka upp oss. Vi måste fortsätta som om inget har hänt.
Du får ringa Marcel och be honom komma hit och göra en del jobb.
Klippa gräset? - Det blir bra.
Det är viktigt att allt är precis som vanligt.
Såg någon dig tillsammans med Franck innan ni kom hit? - Nej.
Är du säker? - Jag var hemma hos honom.
En liten plats strax utanför Lacoste. Sen åkte vi i min bil direkt hit.
Såg någon er på vägen? - Det tror jag inte.
Har han familj? - Nej, hans föräldrar är döda.
Åker du tillbaka till London?
Inte genast. Det kan verka mystiskt.
Varför hjälper du mig?
Varför skulle jag inte göra det?
Det vet jag inte.
Tror du de arresterar mig?
Inte nödvändigtvis.
Om du gör precis som jag säger, tror jag inte det blir några problem.
Varför skulle jag lita på dig? För att du skriver om mord?
Absolut.
Marcel?
Sarah. - Åh, det är du.
Jag kom för att ta farväl. Och låta dig avsluta din bok.
Jag åker till Saint-Tropez. En vän har arbete till mig på hans restaurang.
Det är nog bäst så.
Ska du berätta för pappa? - Berätta för John?
Jag har inget att säga till honom.
Det är sant.
Hej då.
Hur har du fått ärret på magen?
Är det för boken?
En bilolycka.
Lycka till.
Detsamma.
Sarah.
Jag vet inte varför jag gör detta.
Men efter allt som hänt mellan oss...
...verkar det vara det rätta.
Jag Ijög för dig. Min mammas bok var inte helt borta.
Hon brände den men hade en kopia som hon gav till mig.
John vet inte att jag har den.
Kanske om jag ger dig den, kan du ge den liv.
Som inspiration, använd den, stjäl den. Den är din, Julie.
Jag har läst den. Jag vet inte vad jag ska säga.
Du gillade den inte, va? - Det skulle jag inte säga.
Slingra dig inte nu. Fram med sanningen.
Jag förstår inte vad du menar. Och jag känner inte igen dig.
Jag trodde det var det du ville ha. Något mer personligt.
Ja, jag vet. Men jag...
Skriva om känslor är inte din starka sida.
Mord och sånt. Det är mer din grej.
...mer abstrakt. Var finns det aktion? Var finns intrigerna?
Så vad har du för råd?
Ska jag bränna den? - Var inte så melodramatisk. Nej!
Med tanke på din karriär tror jag inte vi ska publicera den. Inte just nu.
Skriv en ny Dorwell. Tänk på dina läsare.
Det var precis vad jag tänkte du skulle säga. - Då så
Du kan bättre än så Sarah. - Det tror jag faktiskt inte.
Jag tycker det är det bästa jag gjort på förbannat länge.
Och om du inte gillar den, kan jag ta den någon annan stans.
Och här är en liten överraskning till dig.
Jag har träffat Barken. I motsats till dig gillar han boken.
Varför sa du inget?
Det är en hel del du kunde ha berättat för mig.
Behåll boken, ge den till din dotter. Jag har dedicerat den till henne. Hej då.
Och du kan säga till Terry Longs mamma att Dorwell kommer tillbaka. I toppform.
Hej då, Debbie. - Hej, hej, Sarah.
Hej, Julia. Hur är det med dig? - Bra. Och själv då?
- Är min pappa här? - Jag ska säga att du är här.
John, Julia är här.
Han kommer snart.
Översättning av lordmiau Justerad av Calavera