- Nu răspunde ? - Probabil e la cumpărături.
- Doamne fereste. - De ce spui asta ?
Fără un motiv anume. Asa spun bărbatii când vorbesc de sotii.
Unul zice "probabil e plecată la cumpărături",
celălalt spune: "Doamne fereste !".
E o glumă.
- Ce întelegi din toate astea, Bob ? - Ce vrei să spui ?
Cum e să fii pe teren ?
- Este obositor. - Sunt multe de făcut.
Nu-ti dai seama, dar sunt multe de făcut.
Probabil lucrezi de mult în domeniu.
Ca să fiu sincer, Bob,
simt de parcă toată viata n-am făcut decât să strâng mâini.
- Te pricepi la asta. - Multumesc, Bob.
- Din câte am auzit. - Nu te grăbi cu felicitările.
- Cât e ceasul ? - Cinci fără un sfert.
- Oare Larry o fi ajuns ? - Tu n-ai ceas ?
Lumea e plină de ceasuri, Bob.
Ceasuri si oglinzi. E un complot universal.
Nu că ar mai conta pentru mine. Sansele mele s-au dus de mult.
- De ce spui asta ? - Nu mă plâng.
Fiecare are vârful lui de carieră. Nu e o rusine să admiti asta.
Câti ani ai ?
- Dacă nu te deranjează întrebarea. - Am 52 de ani.
Secretara ta a spus că esti prezentabil.
- Serios ? - Că figura ta inspiră personalitate.
Presupun că a vrut să fie amabilă.
Uneori mă întreb cum voi arăta eu la vârsta ta.
- Mi se rupe inima, Bob. - Nu asta intentionam.
E-n regulă. Am auzit că oamenii pot trăi bine si la 60 de ani.
Sper să fie adevărat.
Mă întrebam, de fapt, cum ajunge cineva să capete personalitate.
Oare te nasti cu ea si ti se dezvăluie în timp ?
Sau trebuie să trece prin anumite experiente ?
Eu nu mă gândesc niciodată la asta.
Poate că si mutra mea are personalitate si eu habar n-am.
- Crezi ? - E o sabie cu două tăisuri.
- De când lucrezi aici ? - De sase luni.
- Direct din facultate ? - Da.
Un sfat. Nu e niciodată prea târziu să te gândesti unde vrei să ajungi.
- Sunt multe la care să mă gândesc. - Da, asa e.
Nici nu-ti dai seama când cineva îti dă un tort cu 40 de lumânări.
Sau 50. Si vor sări unii din dulap, strigând "Surpriză".
De parcă nu te gândesti la asta în fiecare clipă a vietii.
- Ce citesti ? - Penthouse.
- O vrei si tu, când termin ? - Nu, mersi.
- N-o vrei ? - Nu citesc asemenea reviste.
Esti unul din ăia care consideră că revistele astea n-ar trebui editate ?
Sunt unul dintre cei care consideră că nu trebuie cumpăratee.
Întelept răspuns, Bob.
- Am spus ce gândeam. - Exact, ai spus-o fără să gândesti.
Si asta mă face să cred că ai putea avea succes în marketing.
Ce spune sotia ta despre faptul că citesti asemenea reviste ?
Nu e treaba nevesti-mii.
Nu ?
Suntem divortati.
Te-ar deranja dacă te-as întreba care a fost problema ?
- Poate ar trebui să-ti mai suni sotia. - Sigur.
Mie mi-e cam greu să-mi imaginez cum e să divortezi.
După o scurtă perioadă de timp, imaginea îti va deveni foarte clară.
Crede-mă, Bob.
- Ce mai faceti ? - Bine, tu ?
- Nu mă plâng. Ce etaj ? - Depinde unde duci mâncarea asta.
- Etajul 15. - Apartamentul Hospitality ?
Si eu, la etajul 16.
- Ăsta este ? - Salve, Larry.
Asta-i tot ?
Ce vrei să spui ? "Asta-i tot ?" La ce te-asteptai ?
Era vorba de un "apartament". Apartamentul Hospitality.
Nu Dulapul Hospitality. Nu e loc deloc.
- Am făcut tot ce-am putut. - Unde te-asteptai să stăm, pe hol ?
Ce te plângi ? E la etajul 16. Uite ce priveliste.
Phil, suntem în Wichita, Kansas.
Ce diferentă e între etajul 5 si 500 ? Privelistea e aceeasi.
Data viitoare organizezi tu.
Murdoch ar fi găsit un apartament de patru ori mai mare.
- El nu e aici. - Poti s-o mai spui o dată.
Măcar avem de unde ne arunca, dacă nu vine nimeni.
Du-te dracu', Larry.
Asta primesc pentru că am valoare. Limbaj vulgar.
- Îl cunosti pe Bob de la cercetare. - Sigur. Ce mai faci, Bob ?
- Vorbeste cu nevastă-sa. - Sper că vorbeste ea mai mult.
Trebuie să economisim oxigenul rămas.
Asta ce este ?
- Ce ti se pare că e ? - Tu să-mi spui.
- Gustări. - Astea-s gustări la tine ?
- Nu începe, Larry. - Astea nu sunt gustări.
Aia nu stiu ce e, morcovi, telină,
niste sosuri si un castron imens cu brânză ?
Am pus la cale totul în ultimul moment, stii doar.
- Stii ce servesc cei de dedesubt ? - Nu stiu si nu vreau să stiu.
Creveti, amice. Creveti imensi la gheată,
stridii în cochilie, brânzeturi frantuzesti, pateuri pufoase...
Alea sunt gustări, vechi prieten. Nu astea.
Ăia de jos n-ar lăsa să se apropie de usă o bucată de tellină.
- Atunci du-te si mănâncă jos. - S-ar putea s-o fac.
Poti să crezi una ca asta, Bob ?
- Mie mi se pare în regulă. - Exact asta spuneam si eu.
Fără supărare, dar la câte evenimente de genul ăsta ai participat ?
- Una singură. - Asta, nu ?
Asta mă gândeam si eu.
Cine stie... Poate avem noroc si toti care vin vor fi niste începători.
E vreo problemă ?
Nu, nu e nici o problemă.
- Te pui la punct cu lectura tehnică ? - Vezi-ti de treaba ta.
Nu te judecam, constatam. Trebuia să fi văzut niste tipe din avion.
- Frumusele ? - Cam asa ceva.
Arătau bine si purtau costume.
Da, asa îti plac îmbrăcate.
Nu stiu de ce, dar turbez când văd o femeie la costum.
De parcă ar fi împachetate frumos,
în asteptarea cuiva care să tragă de fundă si să le elibereze.
O femeie la costum înseamnă artă pentru mine.
Dar tu, Bob ? Ce femeie te pune pe foc ?
- N-as putea să spun. - N-ai preferinte ?
Încerc să nu mă gândesc la asta.
- Încerci să nu te gândesti ? - Sunt însurat.
Bineînteles că esti. Toti suntem însurati. Până si Phil a fost.
- Te întrebam doar ce gusturi ai. - Nu stiu.
- Pot să-ti pun o întrebare, Bob ? - Care ?
Esti homosexual ?
Îi lipseste una din caracteristicile fundamentale ale bărbatului american,
si as întelege dacă ar fi...
Dar nu esti. Cel putin nu crezi... Nu esti însurat ?
Nu înteleg de ce mi-as lăsa mintea să bântuie,
când Dumnezeu mi-a oferit o sotie minunată.
Înteleg. Deci esti un tip religios ?
- Ăsta e unul din motive. - Te leg la ochi când te salvează ?
Isus a spus că dacă privesti cu poftă o femeie, e ca si cum ai comite adulter.
Serios ? Probabil n-a văzut nici o femeie la costum.
Dac-ar fi făcut-o, poate am fi avut altfel de religie,
una în care pofta este un sacrilegiu.
Parcă nu îti plăceau aperitivele mele !
Gustam, Phil. Nu consumam.
- Să fiu sigur că nu se îneacă nimeni. - Nu mânca tot.
- Stii de ce esti aici, nu, Bob ? - Nu. Nu prea stiu.
Nu-i de mirare că firma asta se duce de râpă.
Esti aici în scop estetic.
- Cum adică ? - Esti reprezentantul cercetării.
Sustinerea tehnică. Creierul companiei.
- Eu ? - Absolut.
- Dar nu prea am experientă. - Nu prea contezi tu, ca persoană,
- ci ceea ce reprezinti. - Trebuie să fac ceva anume ?
Nu. Stai în picioare, cu o privire inteligentă, sau stai jos. Cum preferi.
Te vei descurca, Bob.
Sper.
Dacă te gândesti bine, de fapt nimeni nu e aici.
Crezi că vezi oameni pe holuri. De fapt, vezi functii.
Asa sunt conventiile.
Ce vrea să spună Larry este că
dacă privesti lucrurile din punctul de vedere al scopului nostru aici,
functiile noastre contează mai mult decât cine suntem.
- Pare destul de impersonal. - Bineînteles.
De ce crezi că se tin conferintele în locuri ca ăsta ?
Vezi aici ceva cu personalitate ?
- Totusi e păcat. - Nu e păcat, Bob.
- Pentru cine lucrezi, Bob ? - Pentru prof. Young.
- Jim Young ? - Da, îl cunosti ?
- Ne-am cunoscut. - Un om extraordinar.
Serios ? Cum asa ?
Are 20-30 de patente. Cred că e diacon la biserica lui.
- Si asta îl face extraordinar ? - Cel putin patentele.
Fără supărare, văd că-l admiri pe tip,
- dar să-ti spun ceva despre el. - Ce anume ?
- E un idiot. - Poftim ?
E un dobitoc. Nu i-as lăsa masina pe mână să mi-o lustruiască.
- Cum poti spune asa ceva ? - Îl cunosc foarte bine.
Nu e nimic de capul lui.
Eu sunt de altă părere si lucrez zilnic cu el.
- Poate nu stii ce să cauti la el. - Poate am alte pretentii.
Ai o clipă, Bob ? Vreau să-ti spun ceva.
- Sigur. - Există pe lumea asta oameni
care par foarte oficiali când îsi fac treaba. Stii de ce ?
- De ce ? - Pentru că habar n-au ce fac.
Când stii ce faci, nu trebuie să dai impresia asta. E firesc, întelegi ?
- Desigur. - Deci...
- Stii cum îti poti da seama ? - Nu.
Îti dai seama
când o voce îti sopteste înlăuntrul tău
că tipul sau tipa asta din fata mea minte de îngheată apele
si mă abureste. Ce faci când ai această informatie ?
- Nu stiu. - Uite ce-as face eu...
As spune,
"Amice, am avut parte de multă vrăjeală la viata mea,"
"pentru că suntem agenti de vânzări si trebuie să luptăm din greu."
"Dar tu"
"îi întreci pe toti. Cred că n-ai nici cea mai mică idee despre ce vorbesti."
"Copiii tăi te admiră, cum de altfel sperăm cu totii"
"si poate nevastă-ta nu stie, dar eu stiu."
"Si cunostintele mele mă obligă să-ti spun"
"că esti un mincinos notoriu, de la primul cuvânt care-l scoti."
Si-apoi m-as aseza si mi-as termina supa.
Nu ai face una ca asta.
Phil, m-ai văzut vreodată făcând toate asta ?
Vezi ? De-aia există sperantă. Pentru că există oameni ca mine.
- Când s-a întâmplat asta ? - Cum adică ?
Pui la îndoială spusele unui om care citeste Penthouse
pentru a-si lărgi orizontul ?
Acum câtiva ani luam masa cu un agent de achizitii.
- Vezi ? - Si ai spus exact asta ?
- Cuvânt cu cuvânt. - Nu chiar cuvânt cu cuvânt.
În principiu, Phil. Vorbeam pustiului în principiu.
Este un tânăr inteligent, care întelege sensul unui concept.
Ce s-a întâmplat ?
Tu ce crezi ? Ce te-ai astepta să se fi întâmplat ?
- Tipul s-a enervat. - Tipul a turbat.
A rămas restul mesei mut, fierbând de furie.
Ati pierdut contractul ?
Bineînteles c-am pierdut contractul. Doar nu te-astepti să vorbesti asa
si să păstrezi un contract. Si dacă o faci,
dacă spui asta cuiva si el pune jos furculita,
spunându-ti: "Bob,
"ai perfectă dreptate."
"Mă prefac că stiu ce spun din clipa când m-am asezat"
"si-mi cer scuze. Nu tie, pentru că nu-ti datorez nimic,"
"ci constiintei mele. Pentru că vreau să fiu cât mai bun posibil."
"Si înainte de toate, vreau să fiu cinstit."
Atunci renuntă la contract. Renuntă la tot.
Rade-te pe cap, pune-ti un sari si vinde pozele tipului la aeroport.
Pentru că este un om fără frică si a demonstrat-o.
Merită să fie adolatrizat.
Ai dreptate, Bob. Cam la asta se rezumă tot.
- Nu pot crede că ai spus asta. - Fă-ti o favoare, Bob.
- Care ? - Să nu devii unul din ei.
- Nu as face-o... - N-as vrea să te înfrunt vreodată,
cum am făcut cu tipul ăla, dar as face-o, pentru binele tău.
- Pentru că îmi placi. - Sigur.
- Te simti bine ? - Am nevoie la toaletă.
- Vreti să-ti pregătesc ceva ? - Nu, multumesc.
- Cine te-a pus pe jar ? - Nimeni nu m-a pus pe jar.
Vom încheia niste afaceri în seara asta, Phil.
Afacerile plutesc în aer. Simti ?
- Genul de aer care îngrasă contul. - Pentru noi contează un singur cont.
O să-l obtinem si pe ăla. Ai să vezi.
Fuller va intra pe usă, va arunca o privire
si va fi atât de coplesit
de faptul că e la etajul 16, cu priveliste spre Wichita,
ca un rege antic, privindu-si regatul, după cum prezice Phil,
încât va zice: "Mie-mi spui de maxi ?"
"Oricine cu asemenea gust"
"încât să aleagă un loc ca Apartamentul Hospitality"
"are sigur lubrifiantii industriali de care am nevoie."
"Cum v-as putea convinge să-mi vindeti toată productia ?"
"Cât v-as putea plăti, drept mită ?"
- O să spună toate astea ? - Cuvânt cu cuvânt.
Iar eu îi voi spune: 'Dle Fuller, aveti perfectă dreptate."
"Avem exact lubrifiantii care vă trebuie."
"Si as fi mândru să mă ocup personal de contractul dv,"
"dar vă cer o favoare, pentru a ne cunoaste mai bine."
- Care-i aia ? - "Să mă luati ca amantă."
"Sau pe Phil, dacă credeti că arată mai bine."
- Crezi că suntem genul lui ? - Nu se poate altfel.
- Si dacă nu suntem ? - Dacă nu suntem genul lui ?
Atunci ne facem bagajele, luăm avionul de dimineată,
mergem la birou cam pe la 14,30
si pe urmă ne spânzurăm cu cravata, la toaletă.
- Stii cum arată ? - Nu, tu ?
- N-am nici o idee. - Dar Bob ?
- De unde să stie Bob cum arată ? - Nu contează.
Oricum la conferinte se poartă ecusoane. Mai ales unul ca el.
Probabil are una făcută pe comandă, strălucitoare, "Director".
Cunoscut si ca "Marele Kahuna".
Sper că poartă inel, să-l pot săruta.
Phil... ce e aia ?
- Un cuier. - Asta stiu, dar ce caută aici ?
Pentru haine.
Cine-si aduce haina ? Suntem în acelasi hotel.
Scoate-l de-aici. Si-asa e destulă înghesuială.
Dacă nu aveam cuier, m-ai fi întrebat unde e.
Acum stim unde e: pe hol.
- Oare se simte bine ? - Nu cred că se simte prea bine.
De ce ?
Poate e emotionat.
Sau poate nu suportă oamenii ca tine.
- Ce ? - Mai ales când te dai mare.
Cine, eu ? Făceam doar conversatie.
E un pusti de treabă.
Bineînteles că e. Dacă nu era, nu-mi pierdeam timpul cu el.
Doar asta-mi lipsea: să aduc alt idiot în industria lubrifiantilor.
- Îmi aminteste de tine. - Îti aminteste de tine.
Dar eu m-am luat după tine.
Să nu dea careva telefoane interurbane...
Deduci cheltuielile din factură.
- Sau poate savurează evenimentul. - De la toaletă ?
Ai fost înăuntru ? Este fantastic.
E singurul lucru care-mi place aici. Au un bec deasupra closetului.
Si sunt oglinzi pe trei pereti.
Asa că te poti admira cum te stergi la fund.
Ăsta e unul din scopurile tale în viată ?
Cred că toată lumea ar trebui să facă asta măcar o dată în viată.
Îti imaginezi ce-ar fi inventat egiptenii
dacă s-ar fi putut admira stergându-se la fund ?
Multe. Dar tehnologia nu era disponibilă.
- Aveau si eu oglinzi. - De posetă. Unele minuscule.
Încearcă tu să te privesti într-o oglindă ca aia cum te stergi la fund.
Nu poti vedea nimic. Eventual te uiti la altcineva.
Ai nevoie de oglinzi pe toti peretii.
Atunci de-abia poti avea o imagine corectă.
E umilitor să-ti dai seama că nu e mare diferentă între noi.
Cum spui tu.
- Usa e blocată. - Da, i-am pus un dop.
Te simti mai bine ?
Da, mi-e putin rău.
- Phil te-a pus să lucrezi la parter ? - Cam asa.
- Ai fost la stand ? - Da.
Trebuia să-i spui să se ducă dracului. Urăsc să stau la stand.
- Mi s-a părut interesant. - Nu e nici un dulap aici.
- De-aia luasem cuierul. - Poate ti se pare interesant o vreme.
Si chirurgia stomatologică e interesantă o vreme.
Dar unele lucruri îsi pierd rapid savoarea.
Cineva trebuie să facă si asta.
Ascultă cuvintele de întelepciune. Cineva trebuie să facă si asta.
- Dă-mi si mie o tigară ? - ti-as fi dat.
- Dar nu mai pot. Am renuntat. - Nu-i adevărat.
- Îti jur. - Când ?
Acum câteva luni. Si tu ar trebui s-o faci.
Du-te dracu', Larry. Nu esti nevastă-mea.
Asa e, nu sunt nevastă-ta. Bine că ai subliniat asta.
Uit uneori, la cât suntem de apropiati.
Bob are mai multă minte decât amândoi la un loc.
N-ai fumat niciodată, nu, Bob ?
- Nu. - Pariez că nici nu prea bei, nu ?
- Câte o bere, din când în când. - Dar tărie nu, nu-i asa ?
Corectează-mă dacă gresesc, dar as putea paria
că niciodată în viată n-ai intrat într-un club de striptease,
să iei o stripteuză de pe scenă si să i-o tragi în fata tuturor.
- Ce să fac ? - Isuse, Larry.
Răspunde-mi la întrebare: da sau nu ?
Nu. Nici măcar n-am intrat într-un loc ca ăsta.
Ar trebui să faci cerere de sanctificare, Bob.
Concurenta nu mai e ca pe vremuri. Ai sanse bune să reusesti.
Esti catolic ? Anglican ? Ce esti atunci ?
Baptist.
Asta e o problemă.
Dar trebuie să aibă si ei ceva pentru oameni care nu fac nimic toată viata.
Nu, din câte stiu eu.
Atunci schimb-o. Converteste-te la unii care apreciază si ai sanse de avansare.
- Să-mi spui dac-ai făcut-o. - Vei afla primul.
Să nu uiti că a fost ideea mea.
Să-mi dai niste statuete de plastic recompensă.
- Tu unde te duci ? - Cobor până la bar. Vin imediat.
- Merg cu tine. - Mai bine rămâi aici.
Stai cu ochii pe Larry să nu subînchirieze camera.
Opreste-te si la etajul 15. Să vezi ce fac cei care se pricep.
Asta dacă suporti rusinea.
Adu-mi niste creveti.
Ce nebun...
- El sau tu ? - El.
- Mă amuză teribil. - N-as putea spune asta despre el.
Pentru că nu-l cunosti. Vrei un morcov, Bob ?
- De când lucrati împreună ? - La ce te referi ?
- Vrei un morcov, Bob ? - Nu, mersi.
În termeni geologici, abia ne-am cunoscut.
În ani canini, ne cunoastem de mult.
Dar în ani umani ?
În ani umani ?
- Ne stim de ceva timp. De ce ? - Mi se pare un tip interesant.
Este un tip grozav.
Dacă esti în căutarea unui idol, alege-l pe Phil,
nu pe idiotul de Jim Young.
De când e divortat ?
Oficial nu cred că e. Încă mai speră.
Dar nu mă cita, că nu stiu exact.
Păcat că a trebuit să divorteze.
N-a "trebuit". A făcut o alegere, din care obtine ceva.
- Ce anume ? - Libertatea.
Tot pare că renunti la prea mult.
Uneori trebuie să-ti tai piciorul ca să scapi de lanturi.
Probabil.
Phil a trecut prin multe schimbări, nu doar divortul.
- Serios ? Cum asa ? - Pe vremuri era...
Nu stiu...
Într-o zi plutea în al nouălea cer, lumea era minunată, el fericit.
A doua zi, nici nu-ti venea să crezi că e acelasi om.
De parcă cineva scosese tot aerul din el.
Ai impresia că în orice clipă îsi poate zbura creierii.
Până si atunci era foarte prietenos, doar că...
Am senzatia că ceva în interiorul lui s-a prăbusit.
- Cu ce vă servesc ? - Fise pentru automatul de tigări.
Din partea casei. Am turnat unul în plus.
- Nu, mersi. - E-n regulă, pe bune.
Nu, multumesc. Doar fisele, vă rog.
- Niciodată nu cunosti omul. - De-aia ne-a dat D-zeu ochi si urechi,
să putem afla. Cu exceptia lucrurilor care nu ne privesc.
Desigur.
Întreabă-mă ce vrei despre Phil, si-ti voi spune, dacă te cred sincer.
Dar nu-l întreba pe el. A trecut prin multe, n-are nevoie de sufocare.
- Tu de când esti însurat ? - De sase luni.
- Îti iubesti sotia ? - Dacă-mi iubesc sotia ?
De ce n-as iubi-o ?
Oamenii se căsătoresc din multe motive.
- Pari un tip principial. - Si ?
Nu spun că te numeri printre ei, dar am cunoscut oameni,
cu principii solide,
care au întâlnit alti oameni cu principii solide si s-au căsătorit.
Pentru ca într-o zi să afle că s-au căsătorit cu principiile lor,
ei însisi fiind doar a cincea roată la cărută.
Ca să nu intrăm în amănunte, dragostea are multe imitatii.
Că tot vorbim de lup... Unde mi-e crevetele ?
Mănâncă un morcov dacă ti-e asa foame. O bucată de brânză.
- Nu vreau brânză, vreau crevete. - Atunci sună la roomservice.
As face-o, dar nu vreau să te fac de râs în fata pustiului.
Crede-mă, la cât de bine te cunosc,
nimic din ce-ai face sau spune nu m-ar face de rusine.
Vezi ce suport de 12 ani ?
Într-o zi se va termina. Vin la birou cu un Uzi. O să ajungem la ziar.
- Sigur nu vrei nimic de băut ? - Poate o Cola.
Dă-mi scrumiera.
Tu ce vrei ? O votcă ? Un martini cu lămâie ?
- Vreau un 7Up. - Un 7Up ?
- Un 7Up cu lămâie. - Te simti bine, Phil ?
- M-am lăsat de băut. - Serios ? Când ?
De curând.
Al naibii să fiu ! Eu nu fumez, tu nu bei,
iar Bob nici nu s-ar gândi la femei. Noi trei facem cât Isus.
- Cine e barman astă-seară ? - M-am gândit la Bob.
- Eu ? - Te deranjează ?
După cum spuneam, nu prea beau tărie.
Nu-ti cere nimeni să bei. Trebuie să servesti.
Dar nu mă pricep.
Ce mare scofală ? Pui ceva într-un pahar. Acum esti barman.
Si formulele ?
Formule... Se cheamă retete.
- O să cerem o carte de jos. - Dacă cineva vrea ceva exotic ?
E perfect. Oamenii comandă băuturi exotice pentru a se da rafinati.
Dacă trebuie să-ti spună cum s-o faci, îi face să se simtă experti.
Larry si cu mine vom fi oricum foarte ocupati.
- Creierul companiei va încerca. - Nu vrem mai mult, Bob.
Domnilor, închin în cinstea experientei religioase
obtinute făcându-ti bine treaba si fiind foarte prost plătit.
- Zile fericite. - Un Isus fericit.
Fericit... Amin.
- La cât începe sindrofia ? - La 19.
ti-e foame ?
- As putea mânca ceva. - Ce părere ai ?
- Mai bine mergem jos. - Asa vom face.
Ne umplem burtile cu mâncare, flirtăm putin cu chelneritele,
sau nu si ne vom întoarce
si-i vom arăta lui Bob cum se fac afacerile.
- Abia astept. - Esti pregătit ?
Nu putem afla, decât aruncându-mă în apă, să vedem dacă pot înota.
Noi vrem să te aruncăm de la etaj, să vedem dacă poti zbura.
Creierul companiei va încerca.
Isus te salvează. Băuturi pentru toată lumea.
Aduceti paharele. Vreti un foc ?
Vreti un gin fix ? Era gin buck sau gin fix ?
Ce-ati dorit ?
- Stii cât e ceasul ? - Sunt sigur că-mi vei spune.
- E 21,30. - Si ce dacă ?
- Am început la sapte. Nu vine. - A zis că va veni.
- Glumea, pentru că nu e aici. - Si ce vrei să fac ?
- Să pari îngrijorat. - Sunt îngrijorat.
Serios ? Pentru că te prefaci foarte bine.
Ai putină încredere, bine ?
Măcar o dată în viată.
Încredere... ?
Să am încredere.
Mersi, amice.
Nenorocitul naibii.
Mi-a vorbit despre baschet timp de două ore.
Si tot ce-a demonstrat a fost că habar n-are despre jocul ăsta.
Nu găsesti un pahar mai mic ? Poate un degetar, ceva ?
Sunt toate murdare.
Dă sticla aia încoace.
Asta îmi place la reuniunile astea. Mă turbează !
Iei un tip de lângă nevastă pentru câteva zile,
îi torni pe gât câteva pahare si, dintr-odată,
devine eminenta cenusie în sporturi.
De aceea a creat Dumnezeu nevestele, Bob.
Ca să le arate bărbatilor când sunt idioti.
Când iei un tip de lângă nevastă, pe o perioadă variabilă de timp,
habar n-are cum să se poarte. Ascultă la mine.
Biblia spune că Dumnezeu a creat-o pe Eva ca un ajutor.
Ca ce ?
Un ajutor care să-i împlinească nevoile.
Nu stiu nimic de asta, dar ce stiu este asta:
Dumnezeu a creeat femeile pe post de oglinzi,
ca bărbatul să poată vedea cât de idiot este !!
Îmi spui tu mie de suflet ?
Bărbatul n-are habar cum arată sufletul lui.
Nu are nici o idee cum arată sufletul lui,
până nu priveste în ochii femeii cu care este însurat.
Si atunci, dacă este o persoană cu bun simt,
în următoarele zile nu face altceva decât să vomite.
Pentru că nici un bărbat onest nu poate suporta acea imagine.
Scoate-ti pantofii, fă-te comod. Au plecat toti.
Parcă spuneai că nu ti-a plăcut însurat.
Nu mi-a plăcut.
Dar asta nu înseamnă că nu recomand căsătoria.
Sunt multe lucruri bune pe lumea asta.
Asta nu înseamnă că-s plăcute. De exemplu, circumcizia.
- Era si timpul. Unde-ai fost ? - Cum adică, unde-am fost ?
În timp ce tu stăteai aici, frecând orice mădular intrat pe usă,
eu l-am căutat pe Marele Kahuna.
- Marele ce ? - Mântuitorul, Bob.
Presedintele.
Omul care printr-o mică declaratie, o ejaculare minusculă de sunet,
- poate face măreată firma asta. - L-ai găsit ?
Phil, foloseste-ti putin intuitia.
Foloseste-ti darul dat de D-zeu de a mirosi realitatea.
- Arăt de parcă l-as fi găsit ? - Nu.
- Bun. Încă mai ai intuitie. - Despre ce vorbiti ?
Vorbim despre Marele Kahuna, Bob.
Marele peste... Ai citit "Bătrânul si marea" ?
Atunci lasă. Vorbim despre un om care, ca entitate, reprezintă
cel mai mare contract pe care firma asta îl are sau l-ar fi avut.
- Potential contract. - Potrivită subliniere, Phil.
Asta era sarcina noastră. Să transformăm potentialul în realitate.
Să-l curtăm pe acest domn.
Să-i promitem favoruri pentru a-l câstiga de partea noastră.
Am reusit sau nu ? Să votăm.
- Ne vom descurca. - Sigur că da.
După ce ne vor pescui cadavrele din râu
si ne vor trimite sufletele pe lună, e doar o stare intermediară.
Partea grea este să ne jupoaie de vii si să ne dea foc.
Restul e supă de rată.
Si a trebuit să-l cauti pe tipul ăsta ?
N-am avut încotro. Nu trebuia s-o facem,
dar n-am avut încotro. El trebuia să fie aici.
Cineva trebuia să-l ademenească aici să bea ceva.
Ce te uiti asa la mine ?
Eu mi-am făcut datoria.
- L-ai sunat ? - Bineînteles că l-am sunat.
Si ai vorbit direct cu el ?
Am vorbit cu secretara lui. Vorbea la telefon.
- M-a asigurat că va veni. - Te-a asigurat... ? Glumea !
Probabil era cu colegele ei lângă telefon, zicând: "ia uite la ăsta".
- Pariez că e o comediană amatoare. - Probabil s-a întâmplat ceva.
Mie, unul, mi se pare evident că s-a întâmplat ceva.
- Poate s-a îmbolnăvit. - Nu, e aici.
I-am auzit mentionat numele toată seara la timpul prezent. E aici.
Doar că nu e exact aici. Dacă-mi întelegeti aluzia subtilă.
Nu trebuie decât să găsim alte solutii.
Phil, esti surd ? L-am pierdut !
A fost invitat, dar nu a venit.
Suntem ca dinozaurii la schimbarea climei.
Nu mai avem de ce să facem umbră pământului.
De ce nu puteti stabili o întâlnire, să vă duceti să-l vedeti ?
Nu stabilesti întâlniri cu el. E director. Te trimite la oamenii lui.
- Si de ce nu vorbiti cu oamenii lui ? - Pentru că toti sunt niste marionete.
Uneori trebuie să treci de mintile limitate. Să te adresezi mai sus.
Să zici: "As vrea să încerc acest nou produs. Cumpără-l si încearcă-l."
Sau "cară-te naibii, că esti concediat !".
O sun iar pe secretară mâine dimineată.
Phil, tu auzi ce spun eu ?
Stiu că e în firea umană să creadă că mai avem o sansă, dar e un vis.
Mâine ne vom întoarce la Chicago, iar Evans va spune: "Phil, Larry, Bob,
"veniti în biroul meu. Am ceva pentru voi. Aplecati-vă."
Ce zici, Bob ? Din asta vrei să trăiesti ?
- Mie mi s-a părut interesant. - Cum asa ?
- Am auzit multe povesti interesante. - Asta, da.
Camera se umple de bălegar, dar toată lumea te ascultă.
- Mereu vine asa multă lume ? - Păreau multi, că e camera mică.
- Larry ! - Mi s-a urcat morcovul la cap.
Am cunoscut un tip care a început să-mi vorbească despre câini.
- Ce-i cu câinii ? - Că a avut mereu câini.
Mi-a spus că, într-un fel sau altul,
a avut toată viata câini. Majoritatea ciobănesti germani.
Nu e asa anormal, multă lume are câini.
Stiu, dar de la asta a început să-mi povestească altele.
Ultimul câine a trebuit să-l omoare, pentru că muscase pe cineva.
Apoi mi-a povestit de cel dinaintea lui si de cel dinaintea acestuia.
Si uite asa, mi-a povestit toată viata lui, ca pe un sir de câini.
Majoritatea ciobănesti germani.
- As fi vrut să fie Murdoch aici. - Cine-i Murdoch ?
Dale Murdoch...
cel mai tare reprezentant de marketing pe care l-a văzut firma asta.
- Doamne, ce talent avea ? - A avut succes ?
Mai mult decât succes. Tipul ăsta,
avea un dar.
Stii când privesti unii atleti
e ca si cum si-ar aminti ceva, ce au stiut dintotdeauna, nu ce au învătat.
Asa era si Murdoch, cu oamenii.
- Si unde e ? - Cine, Murdoch ?
S-a retras cu glorie.
Am auzit că e undeva prin Florida.
Ultima oară mi-a zis cineva că avea un lant de fast-food-uri.
Nu m-ar mira dac-ar fi cel mai tare lant din stat.
Dar vremea lui Murdoch a trecut.
Acum e vremea lui Larry si Phil. Phil, Larry si Bob.
Trei tipi pe cale să fie regulati regeste în fund.
O să ne descurcăm.
- Asa crezi ? - Sigur.
Spre binele nostru, sper că ai dreptate.
Să-l lăsăm pe dl Fuller să ne scape,
poate fi o dovadă de incompetentă. Ne pune într-o lumină proastă.
Ai spus Fuller ?
- Dick Fuller ? - Dick, Richard. Îl cunosti ?
Ăsta era tipul cu care vorbeam.
- Poftim ? - Tipul cu câinii era Dick Fuller.
- Termină cu glumele. - Serios. Mi-a dat cartea de vizită.
- Nenorocitul naibii. - Dă-mi să văd.
- Parcă ai verificat toate ecusoanele. - Asta am făcut.
Pe cei care n-aveau ecusoane, i-am întrebat cum îi cheamă.
- Nu purta ecusonul lui. - Poftim ?
Purta ecusonul altcuiva.
De ce naiba ar purta ecusonul altcuiva, Bob ?
Nu stiu. Părea să fi băut ceva înainte. Poate l-a încurcat.
Mi s-a părut că vroia să fie lăsat în pace. Era trist cu câinele.
Nu pot să cred. Dick Fuller a fost aici si l-am lăsat să ne scape.
- Îmi pare rău. - Nu e vina ta.
Era al nostru.
Data viitoare îi întrebi pe toti cum îi cheamă, cu sau fără ecusoane.
As vrea să te informez că nu va mai exista o dată viitoare.
L-am avut pe Dick Fuller la îndemână
si l-am lăsat să plece, fără să audă o vorbă.
- O să ne descurcăm. - Despre ce ati vorbit, Bob ?
- Nu stiu. Chestii diverse. - Ai putea fi mai exact ?
- Sport ? Vreme ? Ce ? - Cel mai mult despre câini.
Doar atât ?
Si lucruri legate de familie. M-a întrebat de sotie.
Sotia ta ? Ce vroia să stie ?
- Nimic, făcea conversatie. - I-ai spus că o poate avea,
ca recompensă pentru încheierea unei afaceri ?
Despre ce ati vorbit, Bob ?
Nu stiu. Ceva despre religie.
Ai vorbit cu directorul uneia din cele mai mari firme de productie din vest
despre religie ?!
- Asta este ? N-am stiut. - Stai putin.
Ce i-ai spus, mai precis, despre religie ?
- Am făcut conversatie. - Nu l-ai contrazis, nu ?
Asta e prima regulă despre religie, la conferinte. Nu contrazice clientul !
Pardon, e a doua regulă. Prima este: n-o face !
- Ce să nu fac ? - Nu vorbi de religie !
- Am supravietuit. - L-ai contrazis ?
- Nu. - Atunci de-aia ai supravietuit.
Mi s-a părut o conversatie plăcută.
Da' cum ai ajuns tu să vorbesti despre religie cu Dick Fuller ?
S-a legat de povestea câinilor lui care au murit.
- I-ai spus că câinii sunt în rai ? - Nu.
- I-ai spus că sunt în iad ? - Bineînteles că nu.
Atunci ce naiba i-ai spus tipului ?
Am început să vorbim. Chestia cu câinii a fost introducerea.
Am ajuns să vorbim despre viată si moarte.
- Introducerea ? - Exact.
Ceea ce implică, nu-i asa,
că tu căutai o ocazie să vorbesti despre viată si moarte ?
Probabil. Sigur.
Nu spune "sigur". De unde să stiu eu ?
Majoritatea oamenilor nu caută ocazii
să discute cu niste străini despre viată si moarte, religie.
- Unii o fac. - Unii, da.
Sunt unii si tu esti unul dintre ei. Dar majoritatea, nu.
Majoritatea ti-ar spune: "viata e bună, moartea e rea".
- Dar nu caută ocazii. - Atunci nu fac parte din majoritate.
Probabil asa este. Am putea spune asta.
Cred că e important să spui oamenilor ceea ce crezi.
Isuse Cristoase !
Dac-as fi stiut că trebuia să vorbiti cu el, v-as fi spus.
- Nu e vina ta, Bob. - Phil !
De unde să stie ? Vorbea doar cu tipul.
Vorbea, da, dar oare asculta ? Nu prea cred.
Cel putin nu în ce priveste sansele de a prezenta interesul firmei.
Poate dacă conversatia ar fi rămas într-un univers temporal,
poate s-ar fi ajuns să se mentioneze si tema lubrifiantilor nostri.
- N-ai de unde să stii. - Cred că sansele ar fi fost mai mari.
Dar conversatia nu putea avea un curs natural, deoarece cineva o conducea.
Tipul vroia să fie lăsat în pace.
Stii bine că nu despre asta e vorba.
- Phil are dreptate. A si spus-o. - Prieteni, era sarcina noastră
să trecem peste această dorintă a lui.
Să-i urmărim interesul. Eu spun că n-a vrut să fie lăsat în pace.
Dacă vroia asta, ar fi rămas în cameră
si n-ar fi trecut prin Apartamentul Hospitality, căutând conversatie.
Nu vroia să fie lăsat în pace, doar nu vroia să discute afaceri.
- Oricum, ghinionul nostru. - Stii bine că asta se rezolvă.
Nu spun că trebuia să-l hărtuim, dar să-i spunem ce-aveam de spus.
- Îmi pare rău. - Scuzele tale n-ajută la nimic.
- Ce altceva as putea face ? - În momentul ăsta, absolut nimic.
- ti-a spus cumva unde stă ? - Undeva aici în hotel.
- În hotelul ăsta ? - Da.
Si ce-o să faci ? Îi bati la usă după miezul noptii ?
Nu e o crimă să întrebi. Mă gândeam că poate mâine dimineată
am putea să-l întâlnim accidental la bar.
- Nu stim cum arată. - Bob stie.
Sunt dispus să fac asta.
Ce-i cu chestia asta de pe spatele cărtii de vizită ?
- Aici spunea că se duce de aici. - Ce ?
La o petrecere privată la un hotel mai încolo.
- Atunci ce naiba mai stăm ? Să mergem ! - Nu putem.
- De ce ? - E doar cu invitatie.
Cred că s-ar enerva dacă am apărea acolo. E o petrecere foarte selectă.
Dacă se enervează, ne descurcăm noi cumva. Ia-ti haina.
Nu asa repede, Larry. Cred că Bob are dreptate.
Nu putem da buzna peste el.
Chiar vrei să-l enervezi, stricând o petrecere selectă ?
- Cine stie cine mai e acolo... - Si ce să facem ?
Să stăm ca niste idioti, în timp ce pierdem cel mai tare contract ?
- Nu. - Atunci ?
- Îl trimitem pe Bob. - Poftim ?!
ti-a dat chestia aia pe post de invitatie, nu ?
A spus că m-ar băga si pe mine.
- Nu-mi face asta, omule. - Ce altă variantă avem ?
E singura cale legală să intrăm. Si pe Bob îl cunoaste.
Au vorbit. Bob e intrat.
Lasi viitorul nostru pe mâna unui pusti ?
O să fie bine. Dă-mi o carte de vizită.
Uite ce vreau să faci. Stai jos...
- Ascultă la mine. - Te ascult.
Uite ce vreau să faci...
Du-te la hotelul ăla si caută-l pe dl Fuller.
Dacă ai noroc si mai e încă acolo, dă-i cărtile noastre de vizită.
Spune-i că dorim foarte mult să-l cunoastem,
- cât mai curând posibil, ai înteles ? - Cât mai curând posibil.
Spune-i că suntem în hotel toată dimineata,
ne găseste aici sau la numerele de pe cărtile de vizită. tine.
Roagă-l să ia legătura cu Larry sau cu mine.
Pentru că vrem să discutăm cu el, foarte pe scurt, niste afaceri.
Afaceri, nimic altceva.
Explică-i că stim că e ocupat, că nu-l vom retine prea mult,
dar că trebuie să discutăm niste probleme.
- Ai înteles, Bob ? - Încerc.
Nu trebuie să faci altceva decât să-i dai cărtile de vizită si să pleci.
- Si dacă vrea să vorbim ? - Atunci vorbesti cu el cât vrea.
40 de zile si nopti, până oboseste si apoi te-ntorci si ne povestesti.
Mă asteptati ?
Până la următorul trimestru fiscal. Mai mult de-atât nu garantez.
- Nu-ti face griji, te descurci. - O să te descurci.
Dacă urmezi instructiunile noastre, totul va fi în regulă.
- Ai înteles ? - Da.
- Bun. Acum du-te, nu pierde timpul. - Ne vedem mai târziu.
Grăbeste-te, dar nu alerga, că dacă transpiri nu se mai apropie de tine.
ti se pare...
ti se pare că eu as fi un tip religios ?
Nici cât negru sub unghie.
Atunci de ce m-a apucat o dorintă coplesitoare să mă rog ?
Oare l-o fi găsit ?
- L-a găsit. - Ce te face să crezi asta ?
Altfel s-ar fi întors până acum.
Nu neapărat.
- O să se descurce. - Da.
- Pot să-ti pun o întrebare ? - Da.
Iei cumva vreun tratament de care ar trebui să stiu ?
Ce te face să crezi asta ?
Nu te-am văzut niciodată atât de relaxat.
Am impresia că pur si simplu nu-ti pasă.
- Nu-mi pasă. - Stiu asta.
Nici unui om nu-i pasă, într-o anumită măsură,
dar te porti de parcă n-are nici o importantă.
Am obosit, Larry.
- A fost o zi foarte lungă. - Nu la asta mă refeream.
M-am prins la ce te referi si te înteleg, sincer.
Stim toti că ai trecut prin multe în ultima vreme si vroiam să-ti spun
că dacă ai nevoie de ceva, zi sau noapte, nu ezita să-mi ceri.
ti-as fi spus mai de mult, dar m-am gândit că se subîntelege.
- Am presupus. - Ai avut dreptate s-o faci.
Si sper că stii că vorbesc serios.
M-am gândit la niste schimbări.
- Cum ar fi ? - Nu stiu...
Schimbări, pur si simplu.
ti se pare întelept ? Ai avut destule schimbări impuse în ultima vreme.
Poate ar trebui să lasi lucrurile să se linistească.
Am cochetat cu ideea de a
- schimba cariera. - Altceva în afară de marketing ?
Da.
În calitate de prieten, care te cunoaste foarte bine,
nu cred că e o idee bună. Ba chiar e o idee de tot rahatul.
- De ce ? - Pentru că esti născut pentru asta.
- Ai darul. - Nu sunt Murdoch.
Nimeni nu e Murdoch.
Murdoch nu există. E ceea ce am făcut noi din el.
Si, în al doilea rând, nu-mi surâde ideea unui nou partener.
Se va întâmpla, mai devreme sau mai târziu.
Tot timpul am sperat că vom sfârsi într-o situatie crimă-sinucidere.
M-am gândit la tot felul de lucruri, în ultima vreme.
Dacă te deranjează ceva, spune. Nu e bine să lasi lucrurile să treneze.
La ce te-ai gândit, mai precis ?
- La viată. - La viată ?
Si moarte.
Si tu ?! De ce se gândeste toată lumea dintr-o dată la asta ?
E ceva ce-mi ascunde toată lumea, niste pete solare, ceva ?
Suntem pe cale de a fi decimati de vreo molimă ?
S-au mai întâmplat lucruri ciudate.
Nu-i adevărat. Decât dacă scrie mai întâi despre ele în USA Today.
Dacă Isus se întoarce, trebuie să le dea un preaviz de două zile,
să aibă timp să facă unul din graficele alea mititele.
M-am gândit si m-am întrebat si despre Dumnezeu.
- Despre Dumnezeu ? - Da.
Ce-i cu El ?
Nu stiu...
Nu te-ai întrebat niciodată despre Dumnezeu ?
Din când în când, toti ne punem întrebări despre El,
doar că unii din noi trăim din asta.
- Cred ceea ce cred. - Adică ce ?
De unde naiba să stiu ?
Când eram copil am avut un vis despre Dumnezeu.
Se făcea că L-am găsit ascuns într-un sifonier.
În mijlocul unui oras ars din temelii.
Orasul fusese distrus de un incendiu.
Sau de o explozie, ceva.
Si... în mijlocul orasului,
era un sifonier.
Stătea acolo.
M-am dus la sifonier si am deschis usa.
Si înăuntru era Dumnezeu. Se ascundea.
Mi-amintesc că avea un cap mare, de leu.
Dar stiam că nu e un leu. Era Dumnezeu.
Si Îi era teamă.
Si... Am întins mâna,
să-l scot din sifonier.
Si am spus:
"Nu-ti fie teamă, Doamne,"
"sunt de partea ta."
Si am rămas acolo.
Amândoi, tinându-ne de mână.
Croindu-ne calea printre ruine.
Era chiar după apusul soarelui.
Nu stiu de ce,
dar întotdeauna m-a stăpânit un sentiment
că am o misiune pe Pământ.
O misiune ?
Ce fel de misiune ?
Habar n-am.
Îti spun eu ce misiune ai. Este aceeasi cu a mea.
Să fii un intermediar.
Lucrurile astea nu te tulbură ?
- Ce anume, visele ? - Întrebările despre Dumnezeu.
Mă gândesc că...
Voi afla mai devreme sau mai târziu. Dacă mă frământ în privinta asta,
tot nu rezolv nimic.
Si de ce să nu dorm în schimb, si-asa am rar parte de asta.
Dar tot îti pui întrebări, nu ?
Sunt om, Phil.
Stiu.
Toti suntem obositi, Phil. Asta e meseria.
Ai avut parte de mult stres în ultima vreme.
Asta e problema ?
Bineînteles că asta e problema.
Ai nevoie de un concediu.
- Abia m-am întors din concediu. - Nu ti-a folosit. Îti mai trebuie unul.
Sau poate o bucătică bună.
Ai nevoie de... Cum o cheamă pe blonda aia ?
Susan.
Susan. Asta trebuie să faci. Sun-o.
Îi spui că ai rezervare la hotel,
îti cumperi niste prezervative si o puneti ca niste hamsteri în călduri.
Uită de muncă, uită de tot.
Te duci si v-o trageti pe cinste.
Mă iubesti, Larry ?
- Dacă te iubesc ? - Da.
Depinde la ce te referi.
Dacă întrebi dacă vreau să am copii cu tine, as spune că nu te iubesc.
- De ce întrebi ? - Era o simplă întrebare.
Cum să nu te iubesc ?
Esti un tip curat, te îmbraci elegant.
Nu vorbesti cu gura plină. Cum să nu iubesti asa ceva ?
Las-o baltă.
De ce te-ai gândit la asta ?
Era o dată un pusti
la un curs de biblie.
Isus a spus:
"Nici un om nu iubeste mai presus"
"decât cel care-si dă viata pentru prietenul lui."
Mă întrebi dacă as fi dispus să mor pentru tine ?
Cred că da.
Cred că împingi lucrurile cam prea departe, Phil.
În ce situatie as fi eu nevoit să mor pentru tine ?
Habar n-am.
Dacă mi-ai cere să m-arunc de la balcon, n-as face-o.
Nu ti-as cere asta.
Chiar dacă ai face-o, ti-as spune:
"Phil, prietene, am avut o lungă si fericită relatie"
"în ultimii ani, dar răspunsul meu este 'nu, du-te dracu'"
si m-as retrage fără regret.
Asa ar trebui să faci.
Nu stiu pe cine iubesc.
Îmi place multă lume.
Dar de iubit ?
Asta e cu totul altă poveste.
Nu-ti face griji.
A ajuns. Nu ti-am spus eu ?
Deci ?
Cum a fost ?
Bine.
L-ai găsit ?
Da, l-am găsit.
- Si ? - Si am vorbit.
- Si ? - Nimic. Doar am vorbit.
Despre ce, Bob ?
Bob, despre ce ati vorbit ?
Despre Cristos.
- Ai vorbit despre... ? - ... Isus.
Ai mentionat ce lubrifianti industriali ar fi preferat Isus ?
Ce i-ai spus, Bob ?
Am discutat niste chestii.
- Despre Isus. - Despre multe.
- În legătură cu... ? - Isus.
Înteleg că tema lubrifiantilor n-a fost abordată.
Natura conversatiei se îndepărtează de acest subiect.
Natura a făcut-o ?
- De una singură ? - Da.
Deci conversatia curgea de la sine
si, la un moment dat, din senin,
te-ai trezit vorbind despre Dumnezeu sau Isus.
Eram doar doi oameni făcând conversatie.
Sunt pe cale să-ti spun ceva.
Nu spun asta multora, pentru că trebuie s-o cred sincer,
pentru că e ca si cum ai spune cuiva "du-te dracu'".
- Ce anume ? - Este "nu te cred, Bob" !
- Nu... ? - ... te cred.
Mi-e foarte greu să mă conving
că ceea ce ai spus e adevărat.
- Este adevărat. - Poate.
- Dar mi-e greu să cred. Întelegi ? - Larry, haide...
Lasă-mă în pace !
Te rog !
Încerc să rezolv lucrurile. Asa că nu mă mai întrerupe.
- E-n regulă, Phil. - Vezi ? E-n regulă !
As vrea să te întreb ceva si as vrea să fii sincer.
- Poti face asta ? - Da.
Cine a deschis discutia despre Isus ?
Sincer.
- Eu. - Tu ?
- Tu ai amintit primul de Isus ? - Da.
De ce ?
Pentru că e foarte important pentru mine
ca oamenii să afle despre Isus.
Vrei să spui pentru că
- a murit pentru păcatele lor. - Da.
Să repet întrebarea.
Întelegând că pentru scopul nostru este foarte important
să-l cunoastem si să vorbim cu dl Fuller
pe tema lubrifiantilor,
de ce ai preferat să vorbesti cu el despre Isus ?
- Pentru că cred că e mai important. - Chiar dacă suntem la o conferintă
unde se obisnuieste să discuti despre afaceri ?
Da, înteleg, Larry. Dar nu văd ce crimă este
să vorbesti cu cineva ca unei alte persoane.
N-am adus aminte despre afaceri sau lubrifianti
pentru că n-am vrut să creadă că mă folosesc de tema religiei
ca să mă dau pe lângă el, să-l fac să semneze un contract.
N-am vrut să creadă că nu eram sincer.
Dar nu erai sincer, într-un sens mult mai profund.
Dacă suntem aici doar ca functii, de ce nu trimit niste roboti ?
Nu trimit roboti, pur si simplu pentru că nu s-au inventat încă.
Când va veni ziua în care vor construi un robot care să poată face asta,
vor face exact asta.
Dar până atunci, ne trimit pe noi, zicând:
"Bob, Larry, Phil, duceti-vă în Wichita pentru câteva zile."
"Nu vă faceti probleme cu diurna, ne ocupăm noi de asta."
Si pentru două zile, Bob,
ne pierdem identitătile, aici în Wichita.
Si devenim mâinile firmei.
Scuturând toate celelalte mâini din fata noastră.
Motivul pentru care n-ai fost sincer e că ai uitat asta.
E ca si cum a-i detasa mâna de brat, spunând:
"Eu am altceva de făcut, care n-are legătură cu tine."
- Apostolul Paul a spus... - Încerc să port o conversatie cu tine.
Nu-l băga pe apostol în ea. Am altceva de făcut.
Nu văd cum putem avea o conversatie,
dacă nu mi se permite să vorbesc despre Dumnezeu !
Nu vorbim despre Dumnezeu, ci de ceva mai mare decât el.
Mai mare decât El ?
Tema nu este credinta ta sau dorinta de-a o împărtăsi
- ci scopul nostru aici. - Ce anume, Larry ?
Suntem aici să vindem lubrifianti, nu să salvăm suflete !!
Nu suntem aici nici pentru a umbla după femei, dar n-ai avut probleme cu asta.
Cum îndrăznesti să-mi arunci asta în fată, mucosule ?
Nu e nimic rău în a admira privelistea în timp ce faci afaceri,
atâta vreme cât îti vezi de treabă.
Spre informarea ta, fiule,
în cinsprezece ani,
nu mi-am înselat niciodată sotia.
Dacă privesti cu poftă o femeie, e ca si cum...
- Ba nu. E o mare diferentă. - Isus n-a spus asta.
De unde stii tu ? Erai acolo ? Nu, cineva a scris asta într-o carte.
Crezi tot ce ti se spune ?
Nu înseamnă că eu am dreptate sau tu. Nu erai acolo.
Biblia spune clar...
- Nu-mi cita mie scriptura, Bob. - Trebuie să mă întorc la apostol...
Apostolul ăla n-a fost trimis în Wichita să vândă lubrifianti.
Cu sau fără contractul ăla, vom supravietui.
Îmi pare rău.
- Asa e, vom supravietui. - Vom supravietui.
Cred că asta am spus si eu.
Am realizat brusc cât de tardiv e totul.
La cât vreti să ne vedem dimineată ?
- Nu contează. - La ce oră ?
- La 7,30. - Să fie opt.
Bine, la opt.
Iartă-mă, Bob, că m-am purtat de parc-as fi fost tatăl tău.
Am încercat să-ti transmit putin
din ceea ce sunt.
E-n regulă.
Noapte bună.
Trebuie să-ti spun ceva.
Si vreau să mă asculti foarte atent.
Pentru că este foarte important.
- Cel pe care l-am dat afară... - N-am dat pe nimeni afară.
Cel care tocmai a părăsit încăperea,
acum câteva clipe,
mi-este un foarte bun prieten.
Oare pentru că îl cunosc de mult ?
Sunt multi pe care-i cunosc de multă vreme.
Si pe unii nu i-as lăsa nici să-mi steargă câinele la fund.
Altii îmi sunt indiferenti. Nu contează pentru mine.
Dar Larry contează foarte mult.
Pentru că am încredere în el.
Stiu că pot avea încredere.
- Este cinstit. - Este oare ?
Sau e doar direct ?
Este cinstit, Bob.
Este si direct. Asta face parte din ideea de cinstit.
Pentru că multi oameni sunt directi, dar nu sunt cinstiti.
Larry nu se numără printre ei.
Larry e un om cinstit.
Si tu esti un om cinstit. Cred asta.
Înlăuntrul tău e cineva care se chinuie să fie cinstit.
Întrebarea pe care trebuie să ti-o pui
este dacă mi-a schimbat cu ceva viata ?
Ce vrei să spui ?
Înseamnă că tu, predicând despre Isus, nu esti cu nimic diferit
de Larry sau oricine altcineva predicând despre lubrifianti.
Nu contează dacă îl vinzi pe Isus, pe Buda, drepturile omului
sau cum să faci bani din imobiliare, fără să-i ai.
Asta nu te face om, ci reprezentant de marketing.
Dacă vrei să vorbesti cu cineva cinstit, ca unui om
întreabă-l despre copiii lui.
Află despre visele lui. Doar ca să afli.
Deoarece în momentul în care conduci o conversatie,
nu mai e o conversatie, e o aventură
si tu nu mai esti un om, esti un reprezentant de marketing.
Iartă-mă dacă, cu tot respectul, nu sunt de acord.
Mai înainte vorbeam despre caracter,
tu mă întrebai despre caracter.
Si vorbeam despre fete, dar întrebarea e mult mai profundă.
Întrebarea e: "Tu ai caracter ?"
Si dacă vrei părerea mea sinceră, nu ai, Bob.
Pentru simplul motiv
că nu ai nici o urmă de regret.
Spui că nu am caracter
decât dacă face ceva ce as putea regreta ?
Spun doar că ai făcut multe pentru care să-ti pară rău.
Doar că nu-ti dai seama ce anume.
În momentul când vei realiza,
când vei vedea consecintele actiunilor tale,
si-ti vei dori să poti face totul din nou,
dar stii că nu poti, pentru că e prea târziu.
Asa că vei duce cu tine această povară,
pentru a-ti aminti că viata merge înainte,
că Pământul se învârte si fără tine.
În final, nu prea contezi.
Atunci vei avea caracter.
Pentru că sinceritatea
va iesi la suprafată
si ti se va întipări pe fată.
Până în ziua aceea,
oricum,
nu te poti astepta să te ridici mai mult de un anumit nivel.
Pot pleca acum ?
Te rog.
Multumesc.
Noapte bună.
Nu, adineauri a iesit.
Ce-ai spus ?
Si eu te iubesc.
Bucură-te de puterea si frumusetea tineretii tale
Sau nu. Nu vei întelege puterea si frumusetea tineretii
Până nu le vei mai avea
Peste 20 de ani, Privindu-ti pozele,
Îti vei da seama, Cum acum nu poti
Câte posibilităti aveai Si cât de bine arătai
Nu esti atât de gras Pe cât îti imaginezi.
Nu-ti face griji cu viitorul Sau fă-o, stiind că făcând asta,
E la fel de eficient ca rezolvarea Unor ecuatii mestecând gumă.
Adevăratele tale probleme Sunt unele la care nu te gândesti
Care te lovesc într-o după-masă Linistită de vineri
În fiecare zi, Fă ceva ce te sperie.
Cântă. Nu fii nesăbuit Cu inimile altora,
Nu-i suporta pe cei nesăbuiti cu a ta.
Nu-ti pierde timpul cu gelozia.
Uneori esti în frunte, Alteori în urmă,
Cursa este lungă Si până la urmă e cu tine însuti
Aminteste-ti complimentele. Uită insultele.
Dacă reusesti să faci asta, Spune-mi si mie cum.
Păstrează scrisorile de dragoste. Aruncă extrasele bancare.
Întinde-te. Nu te simti vinovat Dacă nu sti ce vrei de la viată.
Majoritatea cunoscutilor mei Nu stiau nici ei la 22 de ani.
Multi oameni interesanti de 40 Nici acum nu stiu.
Măncâncă suficient calciu. Fii atent cu genunchii.
Le vei simti lipsa Când nu vor mai fi.
Poate te vei căsători sau nu. Poate vei avea copii sau nu.
Poate vei divorta la 40
Poate vei dansa ca o găină La aniversarea de 75 ani
Orice faci, nu te felicita prea mult Si nici nu te învinovăti prea mult
Optiunile tale sunt 50% noroc. Ca si ale celorlalti.
Bucură-te de corpul tău. Foloseste-l cum poti mai bine.
Nu te teme de el, Sau de ce spun altii despre el,
Este cel mai bun instrument Pe care-l vei avea. Dansează.
Chiar dacă n-o poti face Decât în propria sufragerie
Citeste instructiunile, Chiar dacă nu le urmezi
Nu citi reviste de modă. Te vor face să te simti urât.
Cunoaste-ti părintii. Nu sti când vor dispărea.
Fii amabil cu rudele. Sunt singura ta legătură cu trecutul
Si singurii oameni Care-ti rămân alături
Prietenii vin si pleacă.
Dar trebuie să tii La putinii care rămân
Munceste din greu să-ti poti Umple lacunele stilului de viată
Cu cât înaintezi în vârstă Cu atât mai mult ai nevoie
De oamenii pe care-i cunosteai În tinerete.
Stai o dată în New York Dar pleacă înainte să te înrăiască
Stai o dată în California de Nord, Dar pleacă înainte să te înmoaie
Călătoreste.
Nu-ti bate joc de părul tău
Altfel, la 40 de ani Va arăta ca de 85
Fii atent ce sfaturi urmezi Dar ai răbdare cu cei care ti le dau
Sfatul e o formă de nostalgie Când dai un sfat,
Scoti trecutul de la gunoi Îl stergi
Vopsesti părtile urâte
Si să-l reciclezi Mai mult decât merită
Dar ai încredere în mine În privinta cremei antisolare