Jeg håper alle vil more seg i kveld.
Klokka er åtte lørdag morgen, og det er en varm dag.
Giv akt!
Presenter gevær!
Id, takk. Sersjant White. Fortsett.
Det skal jeg nok. Takk skal du ha.
Jeg vil presentere en stor general, en god venn...
"Slåsskjempen" Joe Campbell.
Innta hvil!
Takk. Som dere vet, går jeg ikke av med pensjon før i neste uke.
Men her i kveld, med dere...
...er min egentlige avgang. For dere og jeg har kjent frykt sammen.
Utgytt blod sammen. Bekjempet smerte og lidelse -
- og alle deres fotsoldater.
Vi vet at døden ikke er glamorøs, og krig har ingen seierherre.
Den kunnskapen binder oss sammen for alltid.
Den og en kjærlighet for dette landet ingen bajonett kan gjennombore, -
- ingen kule smadre.
Skål for dere.
- Sersjant White her. - Oberst Kent. Dropp dialekten.
Sørstatsdialekten er det eneste som holder liv i meg.
- Hvordan går det med detektiven? - Jeg elsker hemmelige oppdrag.
De to siste ukene har jeg svettet ræva av meg i den jævla husbåten.
- Har du noen tidsramme? - Jeg møter Billing i kveld.
Jeg arresterer ham på søndag, og så drar jeg til Virginia.
- Bra. Pass deg. - Takk. Det skal jeg nok.
Fanken.
- Tom for bensin? - Ja.
Det er derfor jeg ser på et flatt dekk med ei nebbtang.
- "Ups, hun er kaptein." - Ups, hun er kaptein.
Det ser ut som en jobb for ti sjimpanser.
De ni andre ble lei og gikk for å ta seg en øl.
- Jeg har verktøy. Kan jeg prøve? - Mer enn gjerne.
- Hent reservedekket. - Skal bli.
DREPER FOR MORO SKYLD
Dæven. Hvis du liker piña colada og øsregn, -
- må jeg rett og slett gifte meg med deg.
Du må levere den på verksted. Reservehjulet holder bare i fem mil.
Hvis en kar ble modig og ville sende deg -
- et takkekort eller en fruktkurv, hvor er du å finne?
- PS YOP. - Hva?
Psykologisk krigføring. Jeg underviser der.
Hva underviser du i?
For det meste tukler vi med hjernene til folk.
Dæven.
Her er de. Ekte vare lagd i USA.
Gi Dalbert og meg 100000 hver, så får du våpnene på søndag.
Du får pengene når jeg får våpnene.
Hør her, morogutt. Hvordan kan jeg vite at du ikke er militærpoliti?
- Jeg er frihetsforkjemper. - Jøss. Har du sett, Dalbert.
Vi har jaggu meg møtt selveste Che Guevara.
En frihetsforkjemper.
Hvor er den kjekke røde lua, gutt? Alle frihetsforkjempere har sånne.
- Hør på meg, din dumme... - Jeg tror det er en sånn freudiansk...
- Vil du høre en vits, Dalbert? - Nei.
Hvor mange frihetsforkjempere må til for å skru i ei lyspære?
- Jeg vet ikke. - Slapp av.
Han høres ikke ut som noen etterforsker.
Du er helt grei, kamerat. Beklager det der.
Vi blir litt skvetne før et varebytte.
Ses på søndag.
- Jeg kommer. - Gjør det.
Slapp av i kjakene, Dalbert. Det er slutt på det skumle.
Femte opplæringsenhet for psykologisk krigføring
Trenger du oljeskift?
Nei. Dette er et tegn på min takknemlighet.
- Pussig sjokolade. - Det er badeprodukter.
- Badeprodukter. - Badeprodukter?
- Er det ment som et hint? - Nei. Alle liker badeprodukter.
- Gjør du? - Ja, det gjør jeg.
- Si hva du liker ved dem. - Jeg liker de rosa såpestykkene.
Jeg liker badeoljen, og jeg liker badekulene spesielt godt.
Noen ganger fyller jeg karet med badeolje og badekuler.
Jeg tenner et par lys, setter på Coltrane og blir kvitt alt stresset.
Veldig bra, sersjant. Jeg kom med en klønete beskyldning om sexisme, -
- og du tok den tre ganger rundt dansegulvet.
Egentlig ikke. Jeg bare digger badekuler.
Takk skal du ha. Jeg ser deg kanskje igjen.
- Blir jeg sendt ut? - Gjør det noe? Jeg har mye å gjøre.
Nei. Jeg stakk bare innom for å gi deg den.
Takk, det var søtt av deg. Hvordan går det med dekket?
- Det ruller og går. - Bra.
- Adjø, sersjant. - Adjø, kaptein.
General Campbell vurderes som visepresidentkandidat.
Kilder sier at presidentkandidat Bill Post antakelig vil velge ham -
- som medkandidat. Tidligere i år talte Campbell på West Point.
En upolitisk opptreden som kunne oppfattes som en valgtale.
Det er deres skjebne å lede dette landet.
FORT MacCALLUM Øvingsplass for strid i bebyggelse
SPRENGSTOFFRYDDING
Kjør over til den bilen.
Og fram til døra.
Rygg vekk.
- Sitter fast. - I hva da?
Jeg vet ikke. Vi får se etter.
Telefon til Paul Brenner.
- Hva sa du at du het? - Frank White.
- Jobber du i forsvaret? - Jeg er sersjant i våpenteknisk.
- Agent Brenner! - Plutselig pepret han løs.
Militærgutter har historier med flere hull enn ei målskive.
Unnskyld, men det er oberst Kent. Er det en Brenner her?
- Jeg er Brenner. - Jeg trodde du var White.
Jeg er begge deler. Lurte deg, politisjef Yardley.
Hei, Bill. Nei, det er over. Billing er død.
Ja vel. Vi ses der.
Stop en hal, soldatgutt. Fortell meg om mr Billing.
"Soldatgutt"? Ok, sjef. Hvis du absolutt må vite det.
Jeg skulle arrestere ham i morgen ved et våpenkjøp.
Men han fikk nok snusen i at jeg er militærpoliti. Vi ses.
- God morgen, sir. Hvor skal du? - SIB-øvelsesområdet.
- Er det noe du skal utrette der? - Ja.
- Hei, Bill. - Hallo, Paul.
Hva har vi her?
Torturert, voldtatt og drept.
- Hvem fant liket? - Desarmeringsgruppe på øvelse.
Førstemann på plass var visekorporal Robbins.
- Er han mistenkt? - Hun. Så jeg tviler sterkt.
Seks av guttene mine sikrer åstedet. Ingenting er blitt rørt.
Å nei.
- Hva er det? - Jeg traff henne her om dagen.
Fanken. Så synd.
Nydelig dame.
La oss se. Vi har litt stivhet.
Petekkier som tyder på kvelning.
Tror du hun ble strupt?
Jeg antar det, men trusene er ikke ødelagt...
...og det er ingen synlige sædrester.
- Er det hennes? - Ja.
- Hvorfor er hun her? - Hovedkvarteret kontaktet henne.
- Voldtektsrådgiver. Sarah Sunhill. - Ofret trenger ingen råd. Hun er død.
Hun er voldtektsetterforsker også. Hun var på vei til et oppdrag.
- Hun sa ja til å hjelpe til her. - Så heldige vi er.
Tilkall teknikere. Kontakt Cal Seaver. Sett sperrer 50 m. Rundt liket.
Ta avstøpninger av støvlemerkene. Finn ut hvem som var her når.
Vi trenger kaptein Campbells personlige og medisinske papirer.
- De har jeg allerede skaffet. - Takk.
- Sarah Sunhill, Paul Brenner. - Og få tak i sersjant Dalbert Elkins.
Han innledet våpenhandelen.
Hun gikk barbeint herfra til der hun døde.
Det er merker på hælene og på asfalten. Hvor bodde hun?
- Hvor er Victory Gardens? - Utenfor basen.
- Jeg må dit. - Politisjefen må møte oss der.
Jeg vil ikke jobbe med Yardley.
Utenfor basen må du ha sivil husransakingsordre.
Du trenger sivil tillatelse.
- Vi beskytter Brenner fra ham selv. - Har hun familie her?
- Selvsagt. - Jeg foreslår at du informerer dem.
- Nå tuller du. - Om hva da?
Det er Elisabeth Campbell. Hun er hans datter.
- Jeg trodde du visste det. - Nei, det gjorde jeg ikke.
Generalens datter.
- Hva gjør du? - Jeg føler meg kvalm.
- Hopp ut, så raper jeg deg. - Kjør bilen, Paul.
- Du sa at du var kvalm. - Kjør bilen, Paul.
- Jeg vil ikke at det skal bli ekkelt. - Hvorfor skulle det bli ekkelt?
- Du furter. - Dette er ikke furting.
- Da er du vel gretten. - Feil igjen.
Jeg tenker på Brussel. Vi har alltid Brussel.
- Hvor? - Belgias hovedstad.
Hvorfor?
Hvorfor er det hovedstaden, eller hvorfor vil vi alltid ha den?
Hvorfor ble hun drept?
Mulige drapsmotiver er vinning, hevn, sjalusi, skjule noe, unngå vanære -
- eller rett og slett blodtørst. Alt i følge håndboka.
- Jøss. - Ja.
Hallo. Vi vil treffe generalen. Paul Brenner, Sarah Sunhill.
Jeg er kaptein Elby.
Oberst Fowler, generalens adjutant, viser dere inn. Vent her.
- Søt fyr. - Kutt ut.
Han øver sikkert på honnør foran speilet...
Kom inn. Takk for at dere kom.
General. Etterforskerne er her.
Paul Brenner og Sarah Sunhill.
- Kondolerer. - Beklager tapet, sir.
Takk. Vær så god sitt.
Først og fremst vil jeg at dere skal vite at jeg vil samarbeide fullt og helt.
- Det gjelder alle i leiren. - Takk, sir.
- Har dere forstått tidsfaktoren? - Tidsfaktoren? Nei, sir.
Etter 36 timer sender FBI en etterforskningsgruppe, -
- men generalen vil holde det innenfor Hæren.
Så snart FBI kommer, vil media strømme inn på basen. Min datters...
Kaptein Campbells død vil bli gjort om til et sirkus.
- Vi skal gjøre vårt ytterste, sir. - Det er jeg sikker på.
Jeg vil gå rett på sak. Du må bestemme deg nå, Paul.
Er du soldat eller politimann?
- Jeg er soldat, sir. - Det regner jeg med.
- Jeg traff datteren din, sir. - Jaså? Når?
Det var en tilfeldighet. Hun hjalp meg med å skifte dekk.
Det kunne hun. Hun kunne gjøre nesten alt. Mora var likedan.
Reparere et dekk, bake en suveren limepai.
Snakke fem språk. En utrolig kvinne.
To utrolige kvinner.
Helvetes sløseri.
Hvis det er noe mer vi kan gjøre for deg...
Bare...
- Bare finn den djevelen. - Ja, sir.
Sir...
Jeg vervet meg som mindreårig. De sendte meg rett til Vietnam.
Du var befalet mitt. Du var kaptein.
Jeg var så redd.
En dag da jeg sto vakt, kom du forbi. Du så hvor redd jeg var.
Du sa: "Hvor kommer du fra?" Jeg sa: "Boston."
Du sa: "Vet du at i går kveld slo Boston Red Sox" -
- "St. Louis i sjette finalekamp?" Og så gikk du.
Da visste jeg at jeg ville klare meg.
- Boston tapte finaleserien. - Ja. Men jeg kom hjem.
Vi skal finne den djevelen, sir.
Mr Brenner.
Jeg vet at du har myndighet til å foreta arrestasjoner.
Men før du arresterer noen vil jeg at du skal informere meg.
Hvorfor det, sir?
Vi vil ikke ha personell arrestert av utenforstående uten at vi vet det.
Det er tre måter å gjøre ting på:
Riktig måte, gal måte og Hærens måte.
La ikke din måte få deg til å glemme Hærens måte.
Psykologisk krigføring skal kvele fiendens kampvilje.
Dere må kjenne til fiendens skikker, vaner, oppfatninger, -
- uro og redsler for å avgjøre sårbarhet.
For å bekjempe fienden må man kjenne fienden.
Man må fylle ham med frykt. Og ikke bare frykt for å dø.
Frykt for groteske sår er mye mer skremmende.
"Groteske sår"...
Jeg viser mine hvis du viser dine.
Tør jeg spørre dere hva dere gjør på kaptein Campbells kontor?
- Det spørs hvem du er. - Oberst Robert Moore.
Kaptein Campbells overordnede. Og dere er...?
Vi er fra militærpolitiet. Sunhill og Brenner.
- Og dere etterforsker...? - Drapet på kaptein Campbell.
Og nå som vi vet hvem du er, vil vi snakke med deg, oberst.
Jeg har bare... Jeg har et møte.
Vi kan arkivere oberst Moore under "fikk vite det sist".
- Er du gift? - Det raker deg ikke.
Hun var ikke hypokonder, hun farget ikke håret, -
- og hun har prevensjonsmidler et annet sted.
Eller så bad hun mennene om å bruke kondom.
Du har kanskje hørt at kondomer er moderne på grunn av sykdommer?
I dag må man koke folk før man kan ligge med dem.
Jøss. Det var en pertentlig soldat.
Like forberedt på et militærball som på neste jungelkrig.
Hei, Liz. Ta telefonen, det er Robert.
Jeg har ikke hørt fra deg, så ring meg.
Robert. Det var en overraskelse.
Paul.
Flytt deg. Jeg er bevæpnet.
Det fins ikke noe her. Vi går.
Det er et hemmelig rom.
DE TAPRES HJEM
Her har vi det.
Herregud.
Hva har vi her?
Ti dollar på at det ikke er ukjente episoder av "The Honeymooners".
Vel. Måten hun døde på ser ut til å ha en sammenheng med livsstilen.
Vi må beholde disse båndene til vi trenger dem.
Vi sender alt i huset til laben, -
- låser huset og tar sjansen med lokalpolitiet.
- Er det Paul Brenner som prater? - Karriereoffiseren, ikke politiet.
- Drapsmannen kan være på båndet. - Bevisene kan ødelegge alles liv.
Inkludert generalens.
Vi tar båndene, bruker dem om det trengs, lar avdelingen jobbe -
- og holder alle ikkemilitære utenfor.
Ja vel. Jeg ringer Kent.
- Ja vel. Her. - Takk.
Telefonen er død. Jeg ringer fra bilen.
Paul? Paul!
- Så du ansiktet hans? - Ja. Flatt, stål, lagd for å skuffe snø.
Kom igjen!
Giftet du deg med den fyren du lå med?
- Det er ikke riktig tidspunkt... - Vær litt snill. Jeg ble slått i hodet.
- Giftet du deg med ham eller ikke? - Vi var forlovet. Jeg lå med deg.
Ja visst. Hvordan har den unge majoren det?
Han virket litt irritert da jeg så ham i Brussel med en pistol i hånda.
Unna vei!
Legitimasjon, takk.
- Arbeider du med drapssaken? - Ja, og dette er min far.
- Hva skjedde med deg? - Jeg dro utenfor leiren og fikk bank.
- Etter ditt ønske. - Er dette alle papirene?
- Alt sammen. Har dere funnet noe? - Bare noen foreløpige mistenkte.
- Allerede? Hvem da? - Alle.
- Dere bør samle alibier. - Ja vel. Hva gjorde du?
- Lå og sov da tårnet ringte. - Hva gjorde du?
- Jeg drepte en annen. - Virker sannsynlig. Og du?
Jeg var på forlegningen kl. 19, skrev på en rapport til midnatt og dro hjem.
- Ingen vitner. - Ynkelig, begge to.
Hadde du invitert meg inn, ville vi hatt et alibi.
Jeg er heller drapsmistenkt.
- Ikke oppmuntre henne. - Cal Seaver er forresten her.
Han er best, men ikke si noe om håret hans. Han har ikke noe.
- Cal! Bør ikke du bruke hatt? - Hva i helvete har skjedd med deg?
Alle er ikke like glad i meg som deg. Dette er Sarah Sunhill.
Hele verden har gått rundt liket. Det fins 50 fotavtrykk.
- Har du funnet klærne ennå? - Nei. Jeg har ordnet en tom hangar.
- Bra. Frakt alt dit. - Noen sædrester?
Jeg finner ingen. Rettslegen tar prøver fra vagina, munn og anus.
- Det er en underlig voldtekt. - Hva mener du?
Han var ikke bare voldtektsmann. Han hadde planlagt drapet.
Han satte opp teltplugger og tau for voldtekten og brukte dem.
Det fins ikke tegn på kamp.
Hun var sterk, men det fins ikke jord under neglene.
Hvordan siktet han med våpnet mens han bant henne? De var flere.
Hva er merkene på kinnene hennes?
Det var tårer. Truser under tauet for å beskytte halsen hennes...
Hva gjør noen taumerker hvis man har tenkt å drepe noen?
- Sunhill er dyktig. - Å ja. Sunhill har talt.
- Kunne du se liket herfra? - Nei, men jeg så billyktene.
- Billyktene? - Det skulle ikke vært henne.
- Kjente du henne? - Nei, men...
...kaptein Campbell var snill mot kvinnelige soldater.
- På hvilke måte? - Hun organiserte møter for oss...
Det er så mye dritt som man som kvinne i forsvaret...
...som man må holde ut med. Mange liker ikke at vi er her.
Men kaptein Campbell oppmuntret oss.
- Unnskyld. - Det er helt i orden at du gråter.
Trodde du lyktene var noen på vei hjem, til latrinen eller noe?
Av og til drar folk dit for å knulle.
Unnskyld språkbruken.
Det var det jeg trodde første gangen.
Første gangen jeg så lyktene, var klokka 03.00.
De forsvant, og så kom de tilbake klokka 03.30.
Så forsvant de igjen, og kom tilbake klokka 04.00.
Takk.
Hva er det som foregår, Bill? Hva gjør du her, Yardley?
- Du har mye å forklare. - Hva er det offisielle oppdraget?
Mitt offisielle oppdrag er å spørre hvorfor MPer bærer ut møbler -
- fra et drapsoffers bolig utenfor leiren.
Den avdødes familie ba meg om å frakte gjenstandene hit.
Minn meg på å ringe general Campbell og foreslå at jeg gjør det.
- Herregud, Paul. - Vet du hva du trenger?
Speilbriller til både deg og småtten.
Det ville fullendt bildet.
Giftet du deg med major hva-han-nå-heter med pistolen?
Ja, det gjorde jeg.
Gratulerer. Jeg er svært glad for din skyld og ønsker dere alt godt.
- Jeg har søkt om skilsmisse. - Bra.
Takk. To club soda, takk.
- Du skulle sett papirene hennes. - Der er kjæresten din.
Avgangstaler på high school. Idretts- jente. Valgte West Point som faren.
Der har vi en kar som vet å more seg.
Paul. Se på meg.
Jeg tror noe skjedde her. Hun fikk elendige karakterer andre året.
Hun haltet gjennom.
Hun besto eksamen, men hun var ikke seg selv lenger.
- Hater ikke du slike steder? - Jo, men morderen kan være her.
Satt her fornøyd og skinnende helt til vi kom.
Nå er han kanskje litt mindre fornøyd og litt mindre skinnende.
Og det føles godt, ikke sant?
Du, da? Jeg håper Brussel ikke var siste gangen du hadde en kvinne.
Du unngikk en konfrontasjon, som om jeg ikke var verd det.
Han truet meg på livet. Vurderings- evne er best med tapperhet.
- Fikk ikke du medalje for tapperhet? - Hold opp.
Iblant må man kjempe for det man vil ha. Hvis man vil ha det.
Jeg fikk det for å ha stormet en ås jeg verken trengte eller ville ha.
Dessuten var du ikke så oppmuntrende.
Jeg ville kanskje at du ikke skulle godta min avgjørelse.
Det er telepati, ikke kommunikasjon. Vi tar det neste uke.
- Bare én ting til. - Er det allerede neste uke?
Du er så flink som politimann, men du vet ingenting om kvinner.
Vet du hva? Du er veldig søt når jeg er sint på deg.
Men hvis du unnskylder, vil jeg la sinnet mitt gå utover andre.
- Tåpelig oppførsel tidligere. - Vi ga deg ingen forvarsel.
Liz var mer eller mindre min protesjé.
Vi sto hverandre svært nær.
- Sett deg. - Jobbet dere sammen daglig?
- Absolutt. - Lekte dere sammen?
For et strålende spørsmål.
Det er en av de tingene vi underviser i her på Psykologisk krigføring.
Truende stillhet. Tenk på de ekkoene som fins i de tre enkle ordene:
"Lekte dere sammen?"
Var dere sammen? Knullet du henne?
Elsket du henne? Og i så fall, var det en grunn til å drepe henne?
Jeg mente om dere spilte golf, tennis, dam eller noe sånt.
- Nei, det gjorde du ikke. - Nei, det gjorde jeg ikke.
Nå vet begge at vi er smarte. Tror du jeg er innblandet?
- På en eller annen måte, ja. - Trenger jeg en god advokat?
To problemer. Først det åpenbare: Det fins ingen gode.
For det andre er du ikke sivil. Du er i Hæren.
Du har ikke rett til advokat. Du har ikke rett til å tie.
Jeg vil helst ikke sperre deg inne.
- Forstår du hva du gjør nå? - Leter etter svar.
Ja, men hvordan?
Du prøver å få meg til å like deg.
Og vet du hva? Det virker. Jeg gjør det.
Forstår du hva jeg prøver å gjøre? Jeg prøver å få deg til å like meg.
- Liker du meg ennå? - Hvorfor strupte du henne?
Feil. Beklager. Ikke like høy kvalitet.
- Gikk du på college? - Hva tror du?
- Jeg tror ikke det. - Gjør jeg grammatiske feil?
Selvsagt ikke. Jeg ville likevel ikke vært ufin nok til å si det.
Nei, det virker som du har behov for å hevde deg.
Veldig. Det hjelper deg i jobben, kan jeg tenke meg.
Det kommer godt med når du treffer offiserer, collegetyper -
- som bare venter på at regelbryteren i den krøllete dressen -
- skal felle dem. Har jeg rett?
Nei, jeg vil bare slåss. Sove til lunsj.
Og du dekker dine mangler ved å være nedlatende mot de mer robuste.
- Hvor nær er jeg? - Ikke verst. "Robuste"...
- Når fant hendelsen sted? - Klokka 4, tror vi.
- Merk hvordan jeg kom til saken. - Subtilt. Hvor var du?
- Trygt i sengen. - Med kona, kjæresten, ei hore?
Jeg er skilt. Jeg har ingen kjæreste. Jeg bor alene og går ikke til horer.
Jeg har faktisk ikke alibi overhodet.
- Gjør det meg til drapsmann? - Det gjør deg ensom og upopulær.
Svært bra. Nedlatende og fyndig.
Nei takk.
Du la igjen beskjed på svareren hennes. Du var bekymret. Sjalu?
Det var det vel ikke.
Liz var min venn. Jeg hadde ikke hørt fra henne på noen dager...
Vet du om hun var sammen med noen?
- Mener du seksuelt? - Ja.
Hun traff en sivil fyr som het Yardley.
Politisjef Yardley?
Nei... Nei.
Sønnen. Visepolitisjefen. Wes.
Wes. Ja vel.
De hadde møttes av og til i noen måneder.
Det er åpenbart at du sto henne svært nær. Hva betyr "svært"?
Det betyr... svært.
Jeg var Liz' veileder. Vi hadde gjensidig tillit.
Hun var en lidenskapelig, ung kvinne.
Men hvis jeg noensinne hadde utnyttet det, -
- ville jeg mistet tilliten. Drepte jeg henne? Selvsagt ikke.
Var jeg glad i henne? Jeg var svært glad i henne.
Gjør hva du vil ut av det.
BEVIS
Psykologisk krigføring Et minefelt
- Dette gjorde ham berømt. - Ja, opptøyene i Ledgeworth City.
Hele byen var i kaos. Generalen slo det ned.
Så tok han med seg den lille dattera si for å vise at det var trygt.
Hun ser vettskremt ut.
- Utmerket arbeid. - Jeg skal ned i likhuset.
- Rapporten er nok klar. Kommer du? - Jeg må snakke med Cal.
- Hvordan var Moore? - Sammensatt.
Cal. Her er rapporten om id-brikken. Fingeravtrykkene er noen andres.
- Hvem da? - Robert Moore.
Lukter godt.
- Hva gjør du her? - Jeg kom for å spørre deg om noe.
Og spørsmålet er...?
Hvorfor var du så dum at du etterlot deg fingeravtrykk overalt?
- Du ble grepet av panikk. - Jeg underviser i panikk.
Jeg planla selvsagt ikke at det skulle gå slik. Paul...
Kan jeg si Paul? Det er så godt å høre deg si Bobby.
Vi prøver vel å overliste hverandre?
Jeg kan selvsagt ikke lyve og si at jeg ikke vet noe om dette.
Jeg kan dessverre heller ikke si sannheten.
Du tror taushet vil redde skinnet ditt.
Skinnet mitt er allerede oppspent, ikke sant?
Mener du sex-videoene?
Du er dyktig. Du er dyktig.
Utmerket spørsmål. Nesten alle svar er kompromitterende.
La oss droppe tullpratet. Vi to vet at jeg er mer eller mindre knust.
Kan du komme på en grunn til at Elisabeth skal knuses med meg?
Kan du det? Det kan ikke jeg, Paul.
Jeg så dere på et av båndene hennes.
Det tror jeg ikke. Bløff er den svakes siste desperate handling, Paul.
Jeg hjelper deg ikke med å knuse henne. Hun har lidd nok. La det ligge.
Jeg er alt du har.
- Feil igjen. Hallo, kaptein. - Hallo.
Kaptein Goodson er min advokat.
- Det du vil si til oberst Moore... ...sier jeg til ham.
- Du kan ikke skremme min klient. - Jeg arresterer deg, Bobby.
Upassende oppførsel for en offiser, medskyldig i ettertid, -
- stempling og falsk vitneforklaring.
Og du er nær artikkel 98, brudd på prosedyrereglene.
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg vil bare ta en kikk til.
Skulle posen med offerets klær -
- bli hentet av drapsmannen eller en tredje person?
- 5C, hører du meg? - 5C her.
Kanskje hun var her for å ha et hemmelig møte.
Et stevnemøte.
Kanskje voldtektsfantasien var en del av spenningen.
Vi vet at hun hadde sansen for den villere siden av sex.
Valgte Elisabeth Campbell en åpen plass fordi det innebar en viss...
Hold henne nede! Slipp meg fram.
Si til Brenner at i Hæren rakker man ikke ned på sine brødre.
Voldtektsetterforsker? Vil du vite hvordan det føles?
Det gjør deg kanskje bedre i jobben.
Nummer fem.
- Har du en oberst denne gangen? - Hold kjeft, Elkins.
Du var psykologen hennes, ikke sant?
Den Elisabeth jeg traff, var ikke kvinnen på båndet.
Det er en sammenheng, ikke sant?
Skal du trekke ut neglene mine nå?
Hva skjedde det andre året på West Point?
Drap eller medvirkning til drap. Du ligger tynt an uansett.
Ingen vil kausjonere deg ut.
Det var forferdelig.
Det var forferdelig. Fortsett.
- Jukset hun? Løy hun? Hva? - Verre.
- Stoff. - Verre.
Voldtekt.
- Verre. - Hva er verre enn voldtekt?
Når du finner ut det, vet du alt.
Fortell meg hva som skjedde, Bill.
Militærpolitimannen fikk ordre om å forlate sin post.
- Jeg skal ta det videre. - Jeg er framme. Vi prates.
- Hun er like hel. - Hvem gjorde det?
Dumt, Elby. Man tar av seg identifiserbare smykker før et overfall.
Hva snakker du om? Jeg var i messa hele kvelden.
Hun er sprø, og du er sprø.
Jeg er fryktelig lei meg. Isoporkrus er så dårlige nå for tida.
Vi skifter tema. Hva kan du fortelle om kaptein Elisabeth Campbell?
Hun ble voldtatt og drept. Vet du hva voldtekt vanligvis er?
Det er en kvinne som ombestemmer seg etterpå.
Ville du si at dere hadde et intimt forhold?
- Mener du om jeg knullet henne? - Ja, det mener jeg.
Ja, det gjorde jeg.
Det var for moro skyld. Jeg trodde ikke hun ville fortelle ham det.
Generalen. Hun sa det. Hun er et misfoster, og de gjør sånt!
- Sto de hverandre nær? - Nei. Liker du faren din?
Han var fyllik og storsjarmør. Jeg tilbad ham.
Jeg har nok sagt nok.
Samarbeid så utelater vi det kanskje i rapporten.
Dere forstår ikke. Når Elisabeth er borte, kan generalen gi igjen.
Og jeg vil få muligheten til å si opp.
Jeg kan kanskje redde ekteskapet.
Fint, en fru Elby. Hva gjør hun, utenom å våkne skrikende?
- Hva mener du med å gi igjen? - Jeg snakker ikke med deg!
Vi har så vidt begynt. Jeg skal få deg siktet for overfallet på agent Sunhill.
Så skal du få knulle for moro skyld i fengslet.
Utfordre meg.
Kom igjen, utfordre meg. Jeg spør deg en gang til:
- Hva mener du med å gi igjen? - Greit!
Mens hun levde, -
- kunne han ikke røre henne uten å bli rammet av skandalen selv.
Han kunne ikke røre noen av oss -
- siden han visste at hun ville fortelle alt.
Det ville tatt seg ut. Generalens datter som puler hele staben.
- Alle. I hvert fall flesteparten. - Hva med sønnen til sheriffen?
Nei, det var bare for syns skyld.
Hun hadde ei lang rekke. Hun feide over generalens nærmeste stab, -
- sjefjuristen og nøkkelpersoner som meg.
Hva med oberst Fowler?
Oberst Fowler sa at han visste alt sammen.
Og at jeg var en del av problemet. Han mente at han ikke var det.
- Hva syns du om dette? - Det er galskap.
Egentlig ikke. En gang fortalte Elisabeth meg -
- at hun holdt på med et felt- eksperiment i psykologisk krigføring.
Og at faren var fienden.
- Er alt i orden? - Jeg har hatt det bedre.
Jeg vet det. De fleste er gift, det gir umiddelbar krigsrett...
Livene deres er over. Men det er litt av et drapsmotiv.
- Lista forlenges dramatisk. - Nå vet vi hvem som er på båndene.
Ja. En gjeng kryp som risikerer alt for et dypp.
Unnskyld. Leirlivet lokker fram primitiv atferd.
- Hva kommer så? Sette fyr på fiser? - Kanskje, når vi har møtt Moore.
Hvor er han?
- Bill. Hvor er Moore? - Han ble løslatt.
- Husarrest. - Hvem ga ordren?
Jeg. Han så ut som om han skulle få hjerteattakk. Advokaten klagde.
Han er drapsmistenkt! Avtrykkene hans var på brikkene!
Du informerte oss ikke. Han ble pågrepet for upassende oppførsel.
Jeg hadde ikke noe valg.
Moore?
Jeg går inn.
Herregud.
Analysen av Elisabeth Campbell er klar. Ingen tegn til voldtekt.
- Hva tror du om dette? - Ser ut som selvmord.
Skutt på nært hold, men jeg kjøper det ikke.
Jeg skal se etter kruttslam på hendene.
Jeg sier fra hvis jeg finner noe som ikke stemmer.
Oberst Kent!
Visste du om kaptein Campbells fritidsaktiviteter?
- Hva mener du? - Du vet hva jeg mener.
Det gikk rykter, antydninger. Jeg tok dem for å være tomt snakk.
Skryt mellom soldater og sånt, men...
Det lå mer i det.
Mr Brenner.
Når dere er klar her, ses vi hos generalen for å samordne uttalelser.
- Hva snakker du om? - Moore var skyldbetynget.
Vi må sette punktum. Vi må uttale oss om Moores selvmord.
Du forstår visst ikke. Det er min etterforskning, og den pågår ennå.
Hvem i helvete tror du at du er? Den er over. Over!
- Du bør tenke på karrieren din. - Du bør tenke på din.
Du har en base full av galninger. Vil du ha bråk, oberst?
Vi kan begynne med en gang.
Du er blitt advart.
Gå ut.
Hva gjør du her, Yardley?
Bør ikke du være ute og klubbe ned fargede?
Vent i bilen. Jeg vil snakke med ham.
Sønnen din Wes. Vi må snakke med ham.
Han hadde et forhold til offeret, og du unnlot å nevne det.
Han var i tjeneste da det skjedde.
Vi har opptak av radiosamtalene hans.
Vi lar høre fra oss uansett.
- God natt. - Drittsekk.
- Hva er det? - Gudene har smilt til deg.
En psykolograpport fra West Point og sider fra journalen vi ikke fikk.
- Hva står det? - At vi skal til West Point.
Ja?
- Brenner og Sunhill, sir. - Kom inn.
Og snakk høyt. Fryktelig å miste for en psykolog.
Hører ofte ikke pasientene. Men med enkelte av dem -
- er det kanskje like bra.
Oberst Slesinger. Foretrekker du oberst eller doktor?
Jeg foretrekker Donald. Og jeg antar at dere ikke kom hit for å tøyse.
- Nei, det er som jeg sa på telefonen. - Ja...
Og jeg sa at jeg ikke kan snakke om Campbell. Ingenting er forandret.
- Var du psykologen hennes? - Og ikke så flink.
Hun kom til deg på slutten av det andre året. Hun må ha vært 20.
- Hun hadde en alvorlig depresjon. - Jeg antar at hun har vansker igjen?
- Ikke nå. - Bra.
Hun er for ung til å være død...
Hun ble strupt, sir. Utsatt for falsk voldtekt og strupt.
Helvete!
Jeg kunne ikke hjelpe henne.
Jeg prøvde, men jeg kunne ikke få henne til å stole på meg.
Men jeg kan likevel ikke snakke om henne.
Nei, det kan du ikke.
- Men du er vel sint? - Selvsagt.
Av og til når jeg er sint, snakker jeg høyt for meg selv.
Gjør du det noen gang? Skjeller og smeller?
Ja, noen ganger.
Hvis du skjelte og smelte, og vi tilfeldigvis var i nærheten...
- Det er et fritt land. - Akkurat det jeg tenkte.
Hun skapte liv og røre.
Vår beste kvinne.
Forbasket pen. Overgikk de fleste mennene på øvelse.
På slutten av det andre året hennes -
- var det en stor nattøvelse.
Det må ha vært flere tusen med.
Lizzy kom bort fra gruppa si.
Hun havnet blant et halv dusin menn.
En svært mørk natt. Mennene var ikke bare ukjente for henne, -
- men de var også kamuflerte.
De voldtok henne nesten til døde. Voldtok henne hele natta.
Skiftet på.
De kledde av henne.
Tvang beina fra hverandre.
Naglet henne fast til bakken med teltplugger. Storkoste seg.
Truet med å drepe henne hvis hun sa noe.
Knøt undertøyet rundt halsen hennes?
Lizzy havnet på sykehus. Behandlet for kjønnssykdommer.
Behandlet for graviditet.
Da jeg traff henne, var hun langt borte innvendig.
- Hun slapp meg aldri innpå seg. - Hvem var de? Jeg trenger navn.
Nei. Beklager. Medisinsk etikk.
Jeg må avslutte her. Jeg kan ikke bestemme for dere.
Men dere bør gå tilbake til kontoret mitt. Nøkkelen ligger under matten.
I papirene hennes kan dere finne et notat med et mannsnavn.
Det kan være verdt bryderiet. Dere avgjør selv. Det er et fritt land.
Beklager at jeg ikke kunne hjelpe.
Vi nærmer oss Fort Benning.
Nå, jegere! Kom igjen!
Kvinne i rommet!
- Kaptein Bransford? - Det er nok meg.
Hva kan jeg gjøre for deg, søta? Eller hva kan du gjøre for meg?
Jo, kjære deg, du kan be de andre ha oss unnskyldt.
Ja, det er en militærpolitiskilt!
Jeg valgte visst feil kvinne å kalle søta.
Jeg er Sarah Sunhill. Jeg etterforsker voldtekter.
Vi må snakke om Elisabeth Campbell.
Liz og jeg var klassekamerater på West Point.
Jeg har bare ett spørsmål: Hvor redd er du akkurat nå?
Beklager, miss Sunhill. Har du muligens kommet feil?
Hjertet ditt slår litt fortere. Du har klump i halsen. Du svetter.
- Nå holder det. - Du kan sette deg igjen.
Jeg vet at du ikke var lederen.
- Å? Men jeg vet ikke hva du mener. - Du er for svak til det.
Du er bare en fyr som klarer seg på smilet og sjarmen.
- Du kan ikke lede en voldtekt. - Det er godt å vite.
Elisabeth ble drept for 36 timer siden.
Utspent med teltplugger og strupt.
Så jeg skal stille deg spørsmålet igjen, kaptein Bransford:
Hvor redd er du akkurat nå?
- Jeg var her på min post. - Men du var med på voldtekten.
- Du kan ikke bevise noe. - Jo, med dr Slesingers arkiv.
Ja vel. Jeg snakket med Slesinger.
Jeg fortalte ham en historie jeg hadde hørt.
Det står det i arkivet. Det var bare en historie.
Noen andres historie. Det er alt. Forstår du?
- Hva er det? - Hva ser det ut som?
Det ser ut som undertøy. Kvinneundertøy.
Vitenskapen har gjort framskritt de siste åra, kaptein.
På enkelte områder er det helt utrolig.
- Sier du det? - Som DNA.
Er det der, er det der for alltid.
Men det visste du sikkert allerede.
Det er hennes, ikke sant?
Jeg prøvde å stoppe dem.
Jeg gjorde alt jeg kunne. Men de hatet henne.
De hatet henne så intenst.
De hatet at hun var lurere enn dem, at hun måtte sitte på huk å tisse.
Jeg prøvde å redde henne, men jeg fikk dem ikke til å slutte.
Hvem var de andre?
Det var oppklaringspatruljen min.
Navnene står i årboka. Liz var min venn.
Takk for samarbeidet. Noen fra militærpolitiet vil la høre fra seg.
Hva er det du gjør? Hva med DNA-et?
Hvilket DNA? Jeg kjøpte dem for en time siden.
Vi ses, søten.
- Stemmer det? - Det er bare et halvt avtrykk.
Men det er oberst Fowlers, og det er tett ved liket.
Vi har bare denne dagen, og så overtar FBI alt.
- Jeg har mye å gjøre akkurat nå. - Jeg vil bare takke deg.
For at du la papirene i bilen.
- Ba han deg gjøre det? - Ikke uttrykkelig.
Jeg visste det likevel. Alt for å hjelpe. Han elsket henne.
- Ikke så høyt som han elsket deg. - Hva mener du?
Måten du kom på den kvelden, omsorgen med matlagingen.
- Hva vil du gjøre? - Ingenting.
Bare si at jeg kondolerer, og be deg om hjelp.
- Hva trenger du å vite? - Om gjenskapingen av voldtekten.
- Ja, det var vel det. - Var det Moores idé?
- For å rense henne for fortida? - Nei! Det var hun som kom på det.
- Han fikk henne ikke fra det. - Var skam motiv for selvmordet?
Vi vet begge at det ikke var slik.
Det var der de gjorde tabben, hvem det nå var.
De visste ikke om Bob og meg.
Bob kunne ikke tatt livet av seg.
Sånne typer forstår ikke det.
De forstår seg ikke på kjærlighet.
Så han iscenesatte alt sammen. Bandt henne og tok klærne hennes.
Og han måtte ringe generalen og spille båndet.
Båndet?
General. Brenner.
Paul. Kom inn.
Jeg ville bare ta farvel. Jeg drar i morgen tidlig.
Jeg drar også i morgen. Jeg tar Elisabeth med til Michigan -
- så hun kan bli gravlagt ved siden av mora.
Takk for alt du har gjort.
Skal du fremdeles bli politiker?
Det er ikke avgjort ennå. Vi får se.
Da du takket for det jeg har gjort, var det jeg ville si -
- at jeg ikke har gjort noe.
Ikke noe riktig. Jeg har gjort mange ting feil.
Du er ikke ansvarlig for Moores død. Du fulgte instinktet ditt.
Jeg vil gjerne snakke om det, sir.
- Vi vet at Moore gjorde det. - Da er alle enige.
Men hva om det ikke var én bil tre ganger, men tre forskjellige biler?
Spiller det noen rolle nå når Moore er død?
Sikkert ikke. Men jeg kom til å tenke på hva din datter sa om sitt fag.
"For det meste tukler vi med hjernene til folk," sa hun.
Takk, Brenner. Du kan gå nå.
- Fortell meg om voldtekten. - Hun ble ikke voldtatt.
Det skulle bare se slik ut.
Voldtekten på West Point.
Den ble holdt hemmelig for skolens beste.
Og Hæren. Og det var best for Elisabeth.
- Var du i Tyskland da det skjedde? - Berlin. Jeg var stasjonert der.
- Jeg kom så snart jeg hørte det. - Rett fra flyplassen?
- Selvsagt. - Ingen møter først?
- Mr Brenner er velinformert. - Det sto i psykiatripapirene hennes.
Det var ikke sånn det gikk til.
Han har rett, George. Møtet kom først.
Det er sju år siden. Detaljene var uklare.
Det var ingenting. En rask orientering på et hotell ved skolen.
General Sonenberg. Han var svært medfølende.
Jeg vil ha rettferd for datteren min.
Jeg ville gitt hva som helst for å få det ugjort. Men det er gjort.
Jeg forteller hvordan virkeligheten ser ut. Vi finner dem aldri.
Men vi vet at en blandet skole er en god og nødvendig beslutning.
Det er bedre med en urapportert og ustraffet voldtekt -
- enn at West Point rystes i sine grunnvoller.
Å kaste mistanke over tusen soldater som ikke gruppevoldtok en kvinne.
Alt vi trenger å gjøre, er å overbevise datteren din -
- om at hun, skolen, Hæren og likestillingssaken -
- vil være best tjent med at hun glemmer hele saken.
Det er slike tider vi lever i, Joe.
Han hadde rett. Hvis det var blitt kjent, -
- ville det gjort permanent skade på kvinners situasjon i forsvaret.
- Det ville knust West Point. - Sa du det til Elisabeth?
Ikke uttrykkelig, nei.
Hun var ikke i stand til å forstå det da.
Jeg prøvde bare å si at jeg var glad i henne.
Jeg var svært glad i henne.
Far er så glad i deg. Og han er så stolt av deg.
Hvil deg nå. Ikke tenk på det mer.
Hør på meg. Jeg vil bare det som er best for deg.
Stol på meg. Gjør du det? Som du alltid har gjort?
Da tenker du aldri mer på dette.
Jeg vet det. Det er forferdelig. Fryktelig.
Men det hjelper ikke å tenke på det.
Lukk øynene.
Det har ikke skjedd.
Ingenting av dette har skjedd.
Det var ikke mitt stolteste øyeblikk.
Du gjorde bare som du sa. Du prøvde å beskytte henne.
Jeg gjorde det jeg måtte.
Det jeg mente var best for alle parter.
Jeg kunne ikke gjort noe. De kunne ikke funnet dem.
- Vær så god, sir. - Hva er det?
Navnene på gjerningsmennene funnet uten store anstrengelser.
- Det er strålende. - Hver og en får 20 år.
- Nå bør du gå. - Ja vel.
Vi kan ta telefonsamtalen i morgen hvis du vil. Kanskje før du flyr.
Hvilken telefonsamtale?
Jeg har grunn til å tro at Moore ringte klokka 03.00 mordnatten.
Hvorfor skulle han ha gjort det?
Hvis jeg har rett, var gjenskapingen av voldtekten Elisabeths idé.
Gud vet hvorfor. Du ville bli politiker, så hun så kanskje ikke flere sjanser.
Hun fikk Moore til å plassere henne slik voldtektsmennene gjorde.
Du var ikke i Tyskland nå. Hun ville at du skulle se hva du hadde mørklagt.
- Det har aldri skjedd! - En gave fra Moores advokat.
Far, det er Elisabeth. Jeg har noe viktig å si.
Møt meg på øvelsesplassen senest klokka 03.30.
Jeg har et svar på ultimatumet ditt.
Man kan ikke diskutere med et opptak. Det var nok en del av planen.
Hva mente hun med ultimatum?
Jeg ga henne to valg:
Si opp engasjementet, eller gå med på en form for terapi.
Avslo hun begge, ville jeg be om at oppførselen hennes ble etterforsket -
- og forberede krigsrettssak.
- Det virker vel ufølsomt. - Kjørte du ut til øvelsesplassen?
Selvsagt. Jeg ville ha et svar.
Her er svaret på det fordømte ultimatumet.
Ser du hva de gjorde mot meg? Ser du det?
Ikke snu deg bort. Kom nærmere. Se hva de utsatte meg for!
Hva i helvete er det du vil oppnå?
Jeg har et tau rundt halsen. Strup meg eller mørklegg det igjen.
Har du gått fullstendig fra vettet?
Det skjedde.
Det skjedde! Jeg vil høre deg si at det skjedde!
Jeg gir blaffen i hva som skjedde med deg for sju år siden.
Det som sårer deg, gjør meg sterkere.
Du kan ikke skade meg mer.
- Vi er kvitt. - Gjerne det.
Du hjalp meg aldri!
Ikke gå, far.
Kom tilbake. Vær så snill.
Vær så snill.
Far.
Du var i den andre bilen.
Det betyr at oberst Fowler må ha vært i den tredje.
En mann bør ikke hamle opp med sitt eget barn.
Hun kritiserte ham i de voldsomste vendinger.
Selvsagt ikke.
Han ringte meg. Han ba meg om å ta hånd om det.
Jeg dro dit og fant henne død.
- Fant du henne død? - Selvsagt.
Men du får meg aldri til å vitne mot generalen.
Hva?
Jeg har stått på Joe Campbells side for mange ganger.
Sett døden i øynene med ham for mange ganger.
- Jeg gir meg ikke nå. - Hva snakker du om?
Hun hadde provosert ham.
- For Guds skyld, George! - Og da vi innså...
...at hun knullet alle...
...fra Bill Kent til Jake Elby, var det for sent med offisielle tiltak.
Oberst Fowler!
Du måtte bedt alle om å gå.
- Ble hun strupt, tror du? - Og så gått av selv.
Du trenger sivil tillatelse. Hva har skjedd med deg?
- Du hadde ikke noe valg, sir. - Tror du jeg drepte datteren min?
- Jeg tar det med meg i graven, Joe. - Din ynkelige djevel!
- Bill, hvor er Moore? - Han ble løslatt.
Det er meg, Cal. La meg snakke med Sunhill.
Hun kom for en time siden, og så dro hun ut til åstedet.
Hun tok den store hunden med seg. Kaptein Amerika sjøl.
Kent. Det var hans idé. Han vil at du skal møte ham der.
Ja, det vil han vel.
Sunhill!
Vi har gjennomsøkt stedet flere ganger. Vi finner ikke noe nytt.
- Paul? - Klart det. Paul.
Vi tre bør gå opp på kontoret ditt og prate.
Hvorfor ikke prate utendørs, hvis det er noe viktig vi må prate om?
Jeg trodde du ville nøye deg med Moore.
- Herregud. - Jeg glemte at du var litt av ei rotte.
- Typisk. - Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor? Si det du, du er jo ekspert.
Jeg tror at hun lå med alle, og den eneste som brydde seg om henne -
- og ville risikere alt, var den hun ikke ville ha.
Det var fordi hun ikke kunne det.
Jeg ville bare være sammen med henne. Hun stjal hjertet mitt.
Hun plaget meg. Jeg ble helt besatt.
Jeg fulgte etter henne og fant henne på banen.
Utstilt.
- Elisabeth? - Dra deg vekk herfra, Bill.
Han kommer tilbake. Du kan ikke være her. Du ødelegger alt.
- Hva er dette for noe? - Har far sendt deg hit?
- Skal du bringe meg til taushet? - Nei.
Denne gangen tier jeg ikke. Nå skal jeg fortelle alt.
Om ham, om deg. Jeg skal fortelle det til kona di, ungene dine...
Ikke rør meg! Bort med hendene!
Du er motbydelig! Du er en skam!
Du er ingen soldat. Du er ikke engang en mann. Du er bare et knull.
Jeg knullet deg!
Herregud!
Kom, Bill. Kom.
Jeg er din, Paulie.
Men før du kommer nærmere vil du vel vite hvor du står?
- Hvor står jeg? - I et minefelt.
Jeg gravde ned noen hoppeminer. Personellminer.
Du er rimelig trygg, men lille frøken Kan-ikke-ta-feil...
Hun ligger tynt an.
Husker du hvordan de virker? Én utløser minen, som hopper opp.
Resten av troppen går inn i eksplosjonen. Hoder løsner...
Samme steg tilbake.
Tenk hva splinter kan gjøre med kjøtt og bein.
- Det går bra, Sarah. - Gud!
- Nå ble du vel redd? - Du er et svin, Kent!
Gi deg nå, Bill. Det er over.
Ja, det er det.
Men ikke som du tror.
Giv akt! Presenter gevær!
Menneskeøyet kan skille mellom 16 grånyanser.
En datamaskin som analyserer et fingeravtrykk, -
- kan skille mellom 256 nyanser, og det er imponerende.
Menneskets hjerte og hjerne -
- kan skille mellom uendelige antall nyanser av følelser og moral.
Psykologisk krigføring bruker det svarteste svarte og hviteste hvite.
Hvil.
- Kommer oberst Fowler? - Han har etterlengtet permisjon.
Han er en bra mann. En bra mann og en god soldat.
Iblant blir grensene uklare, men når det virkelig gjelder...
...gjør han det som må til. - Og hva er det, sir?
Si at Moore ringte ham, og at jeg aldri dro ut dit.
Han vil gjøre det for min skyld, selv om han setter karrieren på spill.
Som en god soldat. Ingenting vinnes ved at jeg trekkes inn.
Et anbefalingsbrev vil bli lagt til papirene dine.
Som annerkjennelse for eksemplarisk innsats i denne saken.
Husker du at jeg spurte om du var politimann eller soldat?
Du er soldat, Paul. Og en fordømt god en.
General Campbell.
- Du tar feil. Jeg er en dårlig soldat. - Å? Hvorfor det?
Du forstår det virkelig ikke.
Den eneste hjernen Elisabeth ville tukle med, var din.
- Og du forstår det ennå ikke. - Jeg har ikke gjort noe galt.
- Du drepte henne. - Hva sa du?
For sju år siden, da du ba henne glemme det, drepte du henne.
- Kent drepte henne. - Han gjorde slutt på lidelsen.
Jeg spurte Moore hva som var verre enn voldtekt. Nå vet jeg det.
Svik.
Jeg var glad i Elisabeth, men det var større spørsmål å ta hensyn til.
Du byttet bort hennes tillit med karrieren. Du inngikk en avtale.
Du holdt munn, og de ga deg en stjerne til.
Jeg kommer til å skrive i rapporten at du lot henne ligge igjen for å dø.
- Det har du ikke mot til. - Der tar du feil, sir.
- Det er alt jeg har igjen. - Du kan si adjø til karrieren din.
Jeg skal stille deg for krigsrett, sir. Medvirkning til å skjule en forbrytelse.
Da vi begynte, sa jeg til deg at vi skulle finne den djevelen, sir.
Jeg trodde aldri at den djevelen skulle være deg.
General Joseph Campbell ble domfelt av krigsretten -
- for sin innblanding i mørkleggelsen av voldtekten.
Han trakk seg tilbake fra offentligheten.
I dag er det nær 200000 kvinner i aktiv tjeneste i forsvaret.
"Det pågår en nedtelling mot den tida" -
- "da det ikke fins en eneste stilling i forsvaret kvinner ikke innehar."
Leder for Den sentrale sjefsnemnda
Tekster: Mari Eggen