Oversat af GNUF. Rettet af el Capitan
Kæreste:
Jeg er sikker på, at jeg er ved at blive skør igen
Jeg føler, at vi ikke kan klare et af disse forfærdelige øjeblikke igen og ....
jeg vil ikke, være i stand til at overleve denne gang.
Jeg er begyndt at høre stemmer...
og jeg kan ikke koncentrere mig.
så jeg gør, hvad jeg synes, er det bedste at gøre.
Du har givet mig den størst mulige lykke.
Du ahr altid været for mig... Alt hvad nogen kunne være.
Jeg ved, jeg ødelægger dit liv...
og at uden mig, ville du være i stand til at arbejde...
og det vil du.
Jeg ved det.
Som du kan se, kan jeg ikke engang skrive dette ordentligt.
Hvad jeg vil sige er, at jeg skylder dig hele min lykke.
Du har været så utrolig tålmodig med mig...
og utrolig god.
Alting er slut for mig....
men det vil gå for dig.
Jeg vil ikke, blive ved med at ødelægge dit liv.
Jeg tror ikke på, at to mennesker kan være mere lykkelige end vi har været.
Virginia.
-Godmorgen, doktor. -Hr. Woolf.
Jeg tror ikke hun har det dårligere. javel.
Det er bedst at bevare hende hvor hun er.
Godmorgen, Leonard.
Godmorgen, Virginia.
Hvordan har du sovet?
Uden nogen begivenheder.
Hovedpine? -nej, uden hovedpine.
Lægen var tilfreds.
-Er det alt for denne morgen? -ja.
Denne unge mand sendte dette manuskript.
Jeg har fundet 3 vigtige fejl...
og 2 grammatiske mangler...
og jeg er ikke engang nået til side fire.
Har du fået morgenmad?
ja.
Løgner.
virginia det er ikke mig der siger det..
..Det er dine egne læger..
Jeg må hellere sende Nelly op med en frugtkurv.
Nå.. Den frokost..
..en ordentlig frokost, ægtemand og hustru sidder sammen...
suppe, budding og det hele.
Med magt, hvis det er nødvendigt.
Leonard, jeg tror jeg har den første sætning.
Arbejde altså..
Men så skal du også spise.
Fru Dalloway sagde...
at hun selv ville købe blomsterne.
Fru Dalloway sagde at hun selv ville købe blomsterne.
Sally, jeg tror jeg selv vil købe blomsterne.
Hvad?
Hvilke blomster?
Pis!
Du bliver ikke en stor dreng, hvis du ikke spiser din morgenmad.
Du bliver snart storebror, det er et vigtigt arbejde.
Tillykke med fødselsdagen.
Godmorgen, skat.
Oh, Dan.
Roser på din egen fødselsdag.
Du er virkelig for meget.
Han vil ikke spise når du er her.
Det er din fødselsdag, jeg skulle have købt dem.
-nej, du sov. -Og?
Godt, men vi blev enige om, at det var bedst at lade dig sove lidt.
Godmorgen, Buck.
Du behøver fred og ro, Laura. Der er kun fire måneder tilbage.
Nej. Jeg har det godt, jeg er kun træt.
Jeg fortalte ham at han skal spise helt op.
Det er rigtigt.
Det er en smuk dag.
Hvad skal I lave?
Vi har planer, ikke osse?
Hvilke planer?
Der bli´r ingen fest, hvis du skal vide detaljerne.
Og hvis jeg skal fortælle dig alt på forhånd.
Jeg må hellere stoppe med at spørge så!
Se på tiden, jeg må afsted.
Du må have en god dag.
I lige måde.
Dan, Tillykke med fødselsdagen.
Åh, Tak skal du have.
Du skal spise din morgenmad.
Jeg vil bage en kage.
Det er det jeg vil gøre.
Jeg vil bage en kage til far´s fødselsdag.
Mor, må jeg hjælpe?
Må jeg hjælpe med at bage kagen?
Selvfølgelig kan du det, snuske.
Jeg vil ikke lave noget uden dig.
Nej, selvfølgelig, du er nødt til at komme.
Selvfølgelig.
Jeg vil have at du kommer,og alle dem som er involveret i ceremonien.
Det ved jeg ikke. Omkring tres?
Godt...det betyder så meget.
for hele anledningen.
Det er det mindste jeg kan gøre, afholde festen for at sige tak til alle.
Du har gjort så meget for ham.
Åh, jeg tror det er et ja.
Jeg er spændt. -Åh, du godeste.
-Åh det er godt. -hvad nu hvis ingen kommer?
Det er Clarissa Vaughan.
Jeg ringer for at få bekræftet, at de sender en bil for at hente mig først.
-Hej Clarissa. -Hej Brenda.
Hudson nr.679, det er, mellem 9 og 40.
De skal køre os til byen og De skal vente på os...
indtil klokken syv.
Blomster.
Hvilken smuk morgen.
Hej, Clarissa.
Hvordan har du det?
Jeg skal holde en fest.
Min ven Richard har vundet Carrouthers prisen.
Du godeste, det er da fantastisk...
Hvis jeg vidste hvad det er.
Det er en poesi pris...
for et livs værk.
Den mest prestigeværdige pris.
For en digter, er det den største anerkendelse de kan få.
Åh, alletiders. Hvad kunne du tænke dig? Liljerne er perfekte.
Nej, for morbide.
Hortensiaer,tror jeg.
Og...
Åh, jeg vil have spande af roser.
Og...
Jeg tror jeg tager disse med mig.
Rodney.
Tak for det.
Jeg har faktisk prøvet at læse en af Richard´s noveller.
Har du?
Åh, jeg ved det.
Den er ikke let.
Det tog ham 10 år at skrive den.
Måske tager den osse 10 år at læse?
-den er om dig, ikk`? -hvad?
Novellen. Den er om dig.
Åh, jeg ser...
Ja, det passer.
På en måde..
Richard er forfatter,som..
bruger de ting der er sket. -ja.
-men så ændrede han sig. -Åh,sikkert.
Jeg mener ikke på en dårlig måde.
Det er lige som om han...
gør tingene til sine egne.
En kvindes hele liv.
på kun en dag.
Kun en dag.
Og lige netop på den dag...
hele hendes liv.
Dette er hvad vi behøver.
Mrs. Dalloway.
-Er det dig? -ja.
Det er mig. Det er mig.
Kom indenfor.
Åh, Richard, det er en smuk morgen.
Lad os for noget lys herind.
Er det stadigvæk morgen?
Ja, det er det.
Er jeg død?
Godmorgen, skat.
Nogen besøg?
Ja.
Er de stadig her?
Nej, de er taget afsted.
-hvordan så de ud? -i dag?
De var ligesom sort ild.
De var både lyse og mørke på samme tid.
Der var en der lignede en elektrisk vandmand.
De sang.
Måske på græsk.
Ceremonien begynder kl. fem.
Kan du huske det?
Og så...
er der fest bagefter.
De har afleveret din morgenmad, ikke sandt?
Hvorfor spørger du. Selvfølgelig.
Richard, har du spist op?
Kan du måske se den?
Er den her?
Kan du se morgenmaden?
Kan du se den ligge rundt omkring?
Nej, Jeg kan ikke se den.
Så må jeg jo have spist den, ikke sandt?
Det formoder jeg.
Betyder det noget?
Selvfølgelig.
Du ved hvad lægen siger.
Springer du pillerne over?
Selvfølgelig, Jeg er ikke i stand til at klare dette.
Klare hvad?
At være stolt, modig...
foran dem alle sammen.
Skat, det er ikke en forestilling.
Selvfølgelig er det det. Jeg vandt prisen kun for min forestilling.
Det er noget vrøvl.
Jeg vandt prisen for at have AIDS, og for at være skør...
for at være modig og for at det lykkes.
-i virkeligheden er det min ulykke. -nej det er ikke rigtigt.
at overleve... -nej det er ikke rigtigt...
..vandt jeg prisen.
tror du de ville have givet mig den hvis jeg var rask?
Helt ærligt?, ja.
Hvor er den henne?
Hvad?
Prisen?
Jeg vil gerne se på den.
Nej, du har ikke modtaget den endnu.
Det er i aften.
Er du sikker?
Jeg husker ellers ceremonien særdeles godt.
Det virker som om tiden løber fra mig.
Richard.
Det er en fest.
Kun en fest.
Med folk som respekterer dig og som beundrer dig.
En lille fest,ikke?
En planlagt fest, ikke?
For dine venner.
Jeg troede jeg havde mistede alle mine venner.
Jeg troede jeg havde drevet alle mine venner til vanvid.
Du godeste. -Åh, Fru Dalloway...
...afholder altid fester...
for at gemme stilheden.
Richard...
du behøver ikke at gøre noget, det eneste du skal er at være der...
sidde ned på en sofa.
Og jeg er der også.
Det er en gruppe mennesker...
som vil ønsker at fortælle dig at dit arbejde lever.
Vil det?
Vil mit arbejde leve?
Jeg kan ikke gennemføre det.
Hvorfor siger du det?
Jeg er ikke i stand til det.
Hvorfor?
Fordi jeg kun ønskede at være forfatter, det er det hele.
Og?
Jeg ville skrive om alting.
Alt det som sker i et øjeblik.
Fra det øjeblik du havde blomsterne i din favn.
Deres stilke, hvordan de dufter...
hvordan de føles.... deres sammensætning.
Alle vores følelser dine og mine.
Alle historierne om dem.
Hvem vi engang var.
Alting i verden.
Alt det som er forvirrende.
Ligesom alting er forvirrende nu.
Og jeg mislykkedes.
Jeg mislykkedes.
Lige meget hvad vi gør, ender vi med mindre, end da vi startede.
Udelukkende forbandet stolthed.
Og dumhed.
Vi vil det hele, vil vi ikke?
Det formoder jeg, jo.
Du kyssede mig på stranden.
Ja.
Kan du huske det?
Hvor mange år det er siden?
Selvfølgelig.
Hvad ønskede du...
lige på det tidspunkt?
Kom nærmere.
Jeg er lige her.
Kom nærmere. vil du ikke nok?
Tag min hånd.
Ville du blive meget vred...?
Ville jeg blive vred hvis du ikke kom til festen?
Ville du blive vred hvis jeg døde?
Hvis du døde?
For hvem er denne fest for?
Hvad mener du med "hvem er den for"?
Hvorfor spørger du om det? Hvad mener du?
Jeg prøver ikke at sige noget.
Hvad jeg vil sige er, at jeg kun er i live for at behage dig.
Godt, det er hvad vi gør.
Det er hvad folk gøre. De holder sig i live for hinanden.
Lægerne har fortalt dig det Du behøver ikke at dø.
Du kan leve mange år på denne måde.
Præcist.
Jeg vil ikke acceptere dette.
Jeg vil ikke acceptere hvad du siger.
Er det dig som skal afgøre det?
Hvor længe vil du blive ved med at lave de samme ting?
Hvor mange år...
rengøre lejligheden?
Hvad med dit eget liv?
Hvad med Sally?
Bare vent til jeg dør.
så bliver du nødt til at tænke på dig selv.
Hvordan vil du ha det med det?
Richard...
det ville være godt hvis du kom til festen.
Hvis du føler dig rask, så kom.
Bare så du ved det, så vil jeg lave den ret med krabber...
som om det gør en forskel for dig.
Selvfølgelig gør det en forskel. Jeg elsker krabbe retten.
Clarissa.
Ja?
Jeg vil være tilbage kl. 15.30.
så hjælper jeg dig med at blive klædt på.
Vidunderligt.
Kl. 15.30.
Vidunderligt.
Det er på denne dag...
Denne dag, af alle dage.
at skæbnen bliver synlig for hende.
Undskyld, Fru Woolf.
Hr. Woolf sagde at jeg skulle snakke med Dem.
Lad mig blive færdig først, Nelly. Vent på mig i køkkenet.
Det der sker er...
først så siger hun at hun vil have noget så vil hun alligevel ikke...
Det vil hun jo aldrig, vel?
Hun vil aldrig have noget som helst.
Men så ønsker hun noget helt specielt...
Det er et sikkert tegn..
Bare jeg havde været der.
Ja bare du havde.
Gav du hende det blik? Det der blik du har?
Jeg sagde frue..
Ja, Nelly, fortæl mig. Hvordan kan jeg hjælpe?
Det er om frokosten.
Jeg blev nødt til at begynde selv.
Jeg forstår.
Har De valgt en tærte?
Jeg har valgt en lamme tærte.
Det lyder passende.
De har haft travlt med Deres skrivning...
og jeg havde ikke fået nogle instruktioner.
De husker på at min søster kommer...
..klokken fire med børnene?
Ja, Fru... Jeg har ikke glemt det.
Kinesisk the, tror jeg.
og ingefær.
Ingefær, Frue?
Jeg vil gerne give børnene en gave.
Vi bliver nødt til at tage til London for at få ingefær Frue..
Jeg er ikke færdig med det her, og jeg skal lave resten af frokosten.
Toget kl. 12:30 vil køre til London og De vil ankomme kl. 13:00...
kl. 14:30 vil det køre tilbage, De vil være i Richmond før kl.15:00.
Regner jeg forkert?
Nej.
Hvad er det så der opholder Dem, Nelly?
Jeg kan ikke komme i tanke om noget mere spændende end en tur til London.
Godmorgen, Fru Woolf.
Godmorgen.
Vi vil ikke publisere flere nye forfattere.
Jeg må fortælle dig, at jeg fandt 10 fejl i den første test.
Som om det var muligt.
"Pasagero, har et kanalhus..."
"hvorfra ingen kan retunere."
Tror du det at skrive dårligt faktisk kan tiltrække flere tilfælde af fejl?
Hvis det er iorden, så tror jeg jeg vil gå en lille tur.
Vil du gå langt?
Nej, bare en lille tur.
Så gå..
Hvis jeg kunne tage en gåtur om morgenen, ville jeg være en lykkelig mand.
Hun kommer til dø.
Hun vil dø.
Det er hvad der vil ske. Ja.
Hun vil begå selvmord.
Hun vil begå selvmord, over noget som ikke serud til at have nogen betydning.
lad os se...
Du har allerede smurt springformen mor.
Jeg ved at vi allerede har smurt springformene, mor ved det godt.
Det er hvad vi vil lave.
Mel.
En skål.
Og en sigte.
Må jeg gøre det mor?
Kan du sigte melen i?
Ja...
Du må sigte melen i, skat hvis det gør dig glad.
Er det ikke flot?
Synes du ikke det ligner sne?
Godt. Nåh....
Den næste ting jeg vil vise dig...
er at tage mål.
Mor, det er ikke så svært.
Nej, jeg ved det ikke er svært. Det er bare det...
at jeg vil lave den til far.
Fordi det er hans fødselsdag?
Det er rigtigt.
Vi vil bage ham en kage, så han ved vi elsker ham.
Ellers vil han ikke vide at vi elsker ham?
Det er rigtigt.
Jeg fik alle tingene.
Jeg går med det samme igen.
Du godeste, sikke et cirkus.
Hvorfor snakker folk så meget om rensetøj?
Hvad er der at snakke om?
Jeg har købt nogle blomster til dig.
Hvor er du?
Her.
Jeg har fået en på arbejdet til at tage over, så jeg kan være hos dig hele aftenen.
Har du det godt?
Ja da.
Jeg går ud fra at du har besøgt Richard.
Det er rigtigt.
Ja, selvfølgelig.
Han sikkert sagde: forresten skat. må jeg melde pas til festen?
Bare rolig, han dukker altid op...
jaja.
mod slutningen.
Hvad?
At Richard skulle miste en mulighed for at tale om sit arbejde?
Det tror jeg ikke på. Han kommer.
Du har lavet bordplanen.
Det er rigtigt.
Jeg kan ikke tro det. Louis Walters. Kommer Louis?
Richard´s Louis?
Ja, han kommer.
Du har sat ham ved siden af mig.
Hvorfor skal jeg altid sidde i nærheden af nødudgangen...
Er det en hentydning, skat?
Skulle alle ikke sidde ved udgangen.
Så de kan...
smutte hurtigst muligt...
fyldt med alverdens kvaler...?
Jeg smutter.
Prøv at undgå at besvime af ophidselse.
Clarissa, Det bliver smukt.
Tak skal du have.
Det var så lidt.
Hvorfor er alt forkert?
Den virker ikke.
Fandens osse.
Den vil ikke virke.
Hej, Scott.
Hej, Fru Barlow.
Mor, mor, der er nogen ved døren.
Hallo?
Laura?
Jeg forstyrrer vel ikke? nej det er i orden.
Har du det godt?
Ja, selvfølgelig.
Hej, Richie.
Sid ned, Jeg har lavet kaffe.
Vil du have noget?
Ja, tak.
Du har bagt en kage.
Jeg ved det.
Den lykkedes ikke.
Jeg troede den ville lykkedes.
Jeg troede den ville blive bedre end det der.
Laura, jeg forstår ikke hvorfor du gør det så besværlig.
Jeg ved det ikke.
Alle kan. Det er fjollet. nej, jeg ved det godt.
Du har vel ikke smurt springformen.
Jeg smurte springformen.
Okay så.
Du ved... Du har andre fortrin...
Og Dan elsker dig så meget at han ikke lægger mærke til noget.
Alt hvad du gør vil han sige er skønt.
Det er rigtigt.
Har Ray ikke fødselsdag?
Selvfølgelig har han det.
Hvornår er det?
September.
Vi tager til klubben.
Vi tager altid til klubben.
Vi drikker martiniér, og fejrer dagen sammen med 50 mennesker.
Ray har mange venner.
Ja det har han.
I har begge mange venner.
Du er god til det.
Hvordan har Ray det? Jeg har ikke set ham i lang tid.
Ray har det godt.
De mænd er noget specielt, ikke osse?
Jo, Det er sandt.
De kom hjem fra krigen. De har fortjent det,efter...
alt det de har oplevet. Hvad mener du, de har fortjent?
Jeg ved ikke...os. Alt dette tror jeg.
Du er ved at læse en bog.
Hvad handler den om?
Den handler om...En kvinde der er utrolig god, hun er værtinde, og meget selvsikker.
Hun vil holde en fest. Måske fordi hun er så selvsikker og alle tror hun har det fint.
Men det er hun ikke.
Nåh...
Kitty, hvad er der galt? er der noget i vejen?
Jeg bliver nødt til at tage på hospitalet et par dage.
Kitty...
Jeg har en form for vækst i mit underliv og...
Jeg tager afsted så de kan kigge på det.
Hvornår?
Denne eftermiddag.
Jeg vil have dig til at fodre hunden.
Selvfølgelig.
Var det kun det du ville spørge om?
Hvad har lægerne sagt helt præcist?
At det måske har været problemet...
siden jeg ikke har kunnet blive gradvid.
sagen er den...
Jeg mener, du ved....
Jeg har været meget lykkelig sammen med Ray.
Og nu viser det sig at der var en grund til at jeg ikke blev gradvid.
Du er heldig, Laura.
Jeg tror på at man ikke kan kalde sig selv for kvinde før man har været mor.
Det sjove er bare....
at i hele mit liv har jeg været i stand til at klare alting.
Jeg mener, Jeg kunne virkelig klare alting.
Undtagen det som jeg allerhelst vil have.
- Ja. -det er det hele.
I det mindste vil du nu være stand til at håndtere det.
Du har ret.
Jeg er ikke bekymret. Hvorfor Bekymre sig?
Nej, det er ikke i dine hænder.
Det er det.
Det er i hænderne på en eller anden specialist, som jeg ikke kender.
En kirurg, som sikker drikker lige så mange martiniér som Ray.
Oh, Kitty.
Jeg mener, Jeg er så bekymret for Ray.
Kom her Jeg er okay, helt ærligt.
Det ved jeg du er.
Jeg er bekrymret for Ray. Han er ikke god til sådan noget.
Glem ham. Glem Ray.
Du er sød.
Du kender rutinen, ikke?
Give ham noget at spise om eftermiddagen og tjekke vandet.....
Ray fodrer ham om morgenen.
Kitty... du havde ikke noget imod det?
Hvad?
Imod hvad?
Vil du have at jeg kører dig?
Jeg tror det er bedst, hvis jeg klarer det selv.
Kitty, Det hele vil gå fint.
Selvfølgelig vil det det.
Farvel.
Hvad? Hvad vil du?
Hr. Woolf, Fru Bell er ankommet.
Skulle ikke komme før klokken fire.
Jeg kan ikke gøre for det...
Hun er kommet.
Du ligner præcis en engel...
Lad ikke drengene lave sjov med dig.
Løb så.
Virginia.
Leonard tror det er slut på civilsationen...
når folk er inviteret til kl.fire...
og så kommer de halv tre.
Åh du godeste.
Barbarer.
Vi blev færdig med frokosten tidligere end vi forventede.
Jeg blev nød til at sende Nelly til London efter Ingefær sukker.
Neej, Virginia.
Du er da ikke stadigvæk bange for tjenstefolkene, er du?
Kom så.
Og hvordan har du det, søster?
Stresset, det har været skørt i London.
Skørt? Hvordan?
Travlt.
Hvorfor er det skørt at have travlt?
Jeg ville have inviteret dig til vores fest men...
jeg vidste at du ikke ville komme.
Gjorde du? Hvordan vidste du det?
Jeg troede at du aldrig tog ind til byen.
Det er fordi du aldrig spørger mig mere.
Er du ikke blevet forbudt at komme.
Har lægerne ikke forbudt dig det?
Lægerne...
Lytter du ikke efter dine læger?
Ikke når de er en gruppe kedelige victorianere.
Hvad er det du siger? Har du det bedre?
Har denne tilstand gjort dig stærkere?
Jeg siger kun Vanessa, at selv sindsyge vil spørges.
Nessa, Nessa, Nessa...
Hej baryllere.
Hvad har I der?
Hvad har I fundet? Vi har fundet en fugl.
Virkelig?, Hvor fandt I den henne?
Jeg tror den er faldet ned fra et træ.
Åh du godeste. Se på den.
Jeg er måske i stand til at redde den.
At redde den?
Jeg tror du skal være forsigtig, Quentin.
Der kommer en tid, hvor man skal dø og måske er det fuglen´s tur.
Kom lad os plukke noget græs og lave en grav til den.
Åh Julián.
Jeg siger bare ..i det mindste har den en seng at dø i.
Kom Nessa, lad os lave en grav.
Nessa , kom nu.
Du godeste, godt så. Vent på mig.
Angelica, er det okay?
Kom nu. Du er for hurtig.
Tror du hun kan lide roser?
Er det en hun fugl?
Ja, hun fugle er større...
og har mindre farve.
Hvad sker der når vi dør?
Hvad der sker?
Vi tager tilbage til det sted vi kom fra.
Jeg kan ikke huske, hvor jeg kom fra.
Det kan jeg heller ikke.
Den er meget lille.
Ja, det er en af de ting der sker.
Vi ser mindre ud.
Den ser fredfyldt ud.
Er den klar? Er I færdige?
Er fuglens begravelse overstået?
Ja.
Godt så, Jeg håber ikke at du fortryder at vi kom for tidligt
Nej, selvfølgelig ikke.
Kom drenge, vi går. Vi skal have en kop the.
Åh, stop så Julian.
Julian gå så ind.
Hey Buck jeg har en ide.
Vi laver en anden kage.
Vi laver en der er bedre.
Hvad skete der med den første?
Og efter det, så tror jeg at vi går ud.
Ja?
Clarissa? Det er Louis.
-Louis Waters. -Louis?
Åh du godeste du er kommet tidligt.
Gør det noget? Er det i orden?
Hvorfor skulle jeg have noget imod det?
Jeg er henrykt. godt. hej.
Jeg føler, jeg forstyrrer.
Nej, hvad? Du ved...
Ceremonien begynder først klokken fem...
men jeg ankom til morgen.
Godt, Richard bliver ellevild.
Han vil blive ellevild over at se dig
Tror du? Selvfølgelig.
Hvad er det vi gør? Vi burde gå ind.
Er alt i orden?
Ja. Det er intet galt.
Det er bare festen. Åh selvfølgelig.
Ah, hvor er det flot. Tak skal du have.
Er du stadig hos...? Ja, jeg er der stadig.
Jeg er stadig hos hende. 10 år.
Det er skørt. Hvorfor er det skørt?
Der er ingen grund. Vil du have noget af drikke?
Lidt vand. Okay.
Er du stadig redaktør?
Ja, selvfølgelig. Hos den samme udgiver?
Mmmm. Hvordan er San Francisco?
Det er en af de byer de siger du vil elske.
Richard sagde at han troede du var lykkelig der.
Storartet. nu gør sygdommen ham synsk.
Du må forberede dig Louis.. Han er meget forandret....
Jeg har læst bogen. Åh Gud.
Præcis. Jeg troede du var skabt til andet end at ændre folks navne.
Nåh... Skulle det ikke være fiktion?
Han har endda beskrevet at du bor på 10. gade.
Det er ikke mig. Er det ikke?
Du ved hvordan Richard er. Det er fantasi.
Et helt kapitel om at hun skal købe neglelak...
og gæt hvad der sker,efter 50 sider køber hun den ikke alligevel
Alt forsætter og virker uendeligt. og der sker ingenting.
og bang.. uden grund begår hun selvmord.
Hans mor begik selvmord.
Ja hans mor.. men stadigvæk uden nogen grund.
Nåh, jeg... Sådan uden grund.
Jeg ved, at bogen er hård, men jeg kan li´ den. Jeg ved det.
Der er kun en ting jeg ikke kan li.
Hvad er det? Hvad er det du ikke kan li´?
Nåh.. at du ikke er så meget med.
Det var sødt sagt.
Jeg tog tilbage til Walleaf.
Gjorde du? En dag. Har jeg ikke fortalt det?
Nej, men jeg ser dig heller aldrig.
Kan du huske huset? Det er der stadig.
Jeg synes, at du er modig.
Modig? Hvorfor?
At tage dertil og se..Jeg mener at indse sandheden...
Om at vi har mistet de følelser forevigt.
Pis. Clarissa?
Jeg ved ikke hvad der sker. Undskyld.
Jeg føler jeg er i et underligt humør.
Det er meget uforskammet af mig.
Jeg føler, jeg bryder sammen.
Jeg skulle ikke været kommet. Nej det er ikke dig , det er ikke dig.
Det er ligesom at have en fremvisning, forstår du mig?
Det er nok bare nerver pga. festen.
Dårlig værtinde.
Clarissa hvad sker der?
Du godeste. Hvad er der?
Vil du have at jeg skal gå? nej, gå ikke.
Nej gå ikke, forklar mig hvorfor det her sker for mig?
Nej, rør mig ikke.
Gud.. det er bedre hvis du lader være.
Det er bare for meget. Du flyver hertil fra San Francisco...
og jeg har taget hånd om Richard igennem mange år.
Og i hele den tid har jeg holdt mig selv sammen...
Uden nogen problemer. Jeg ved det.
der var en morgen I Walleaf. du var der...
Vi var der alle sammen...
Jeg havde sovet sammmen med ham og jeg var gået ud til verandaen...
Han kom bagfra, og lagde sin arm på min skulder.
Godmorgen Fru Dalloway.
Fra det øjeblik var jeg fanget.
fanget?
Jeg mener, med navnet.
Og nu træder Du ind...
Jeg ser dig aldrig... Se på dig...
Det er lige meget. Det var hos dig han boede, det var hos dig han levede.
Jeg fik en sommer.
Den dag jeg forlod ham...
Stod jeg på et tog og rejste rundt i Europa.
Jeg følte mig fri for den første gang i mange år.
Godt, fortæl mig om San Francisco.
Hvad er der at fortælle?
underviser stadig drama til idioter.
De kan da ikke alle være idioter.
Faktisk skulle jeg ikke fortælle dig dette.
Jeg er forelsket.
Virkelig? Ja.
i en student... i en student.
Præcist. jeg ved det, man tænker...
Kan jeg stadig klare intensiteten skænderierne...
døre der bliver smækket med...
men du ved, hvordan det er.
Har du det bedre?
En smule.
Tak.
Synes du jeg er latterlig?
Latterlig?
Heldig. Også.
Jeg afleverer dig hos Fru Latch.
Det er noget jeg skal.
Mor, jeg vil ikke.
Det skal du. Jeg er ked af det. Jeg har nogle ting jeg skal ordne før..
..Far kommer hjem.
Hallo.
Hej Fru Latch. Min dreng er ikke særlig glad.
Mor jeg vil ikke det her.
Jeg er nød til at gå, Skat.
Din mor har nogle ting hun skal ordne.
Kom ind. Jeg har småkager.
Okay, skat.
Du skal være tapper nu.
Vær rolig. Det skal nok gå.
Skat.
Kom så, kom så kæreste.
Moar. stop så.
Moar. Du skal stoppe.
Moar, moar, moar...
Moar, moar, Neeeeej.
Morgenmaden bliver serveret mellem 7 og 9 i spisestuen...
og room servicen er til rådighed alle 24 timer.
Mange tak, Frue...
Er der andet De mangler?
Ja, øhmm...
Nej. Jeg vil ikke forstyrres.
"Betyder det noget? sagde hun til sig selv mens hun gik ned mod Bond Street."
"betyder det noget at hun helt og aldeles forsvinder."
"... og at alt dette forsætter uden hende?"
"følte hun afsky..."
"... eller var det beroligende..."
"... at tænke på at døden er enden? Absolut."
"det er muligt at dø."
Der var en charmerende frakke til Angelica hos Harrods...
Men ingenting til drengene. Det er ufair. Hvorfor skal Angelica for fordeles.
Virginia?
Virginia.
Hvad tænker du på?
Er du stadig hos os?
Din tante er en meget heldig kvinde, Angelica.
Hun har to liv...
hun har det liv her....
og så har hun det hun er ved at skrive om.
Hun er meget heldig, helt sikkert.
Hvad tænkte du på?
Jeg var ved at dræbe min heltinde.
Men jeg ændrede min mening.
Jeg kan ikke.
Så jeg bliver nød til at dræbe en anden i stedet for.
Jeg er klar.
Det var et fascinerende visit.
Jeg nød det fuldstændigt.
Skal i afsted allerede?
Jeg ville ønske at i ikke skulle afsted.
Åh, det sidste du har brug for, er vores larm.
Mine håbløse og klodsede drenge.
Sig farvel drenge. Farvel.
Skal du tilbage til Walt? I aften.
Det er så ulidelig en middag..
at selv du ikke vil misunde os det, Virginia.
Men det gør jeg.
Sig noget Nessa, synes du ikke jeg har det bedre.
Jo, Virginia, du synes at have det bedre.
Tror du...?
Tror du, at jeg slipper væk en dag?
En dag.
-Nessa. -Kom nu Nessa.
Kom Angelica, vi må gå.
Kom nu. Farvel.
Farvel lille pige.
Angelica, toget.
Vi når ikke toget.
Skynd dig, et stort trin.
Kom nu, kom nu, kom nu. Jeg vil hjem.
Vi blev for længe, vi nåede ikke toget.
forbliv tæt på.
Undskyld, jeg ved det.
Jeg prøvede at komme tidligere Jeg prøvede,så start ikke.
Jeg ved det, Det er utroligt vigtigt fordi...
Det er din fest.
Julia...
Hvordan har du haft det?
Jeg har det fint.
Kom her.
Hvad har du lavet?
jah, studeret, mor.
Så...
Hvad skal jeg gøre, tage stolene?
Nej, lad os rydde bordene først. Vi flytter det ind i soveværelset.
Jeg støtde ind i Louis Waters.
Åh, Virkelig? Hvor? på gaden.
De er her alle sammen, er de ikke? Alle spøgelserne.
Alle spøgelserne skal til festen.
Han er...så mærkelig.
Åh, hvad? Kan du ikke se det?
Kan du ikke se at Louis Waters er mærkelig?
Jeg kan se, at han er trist.
Alle dine venner er triste.
Du har grædt. Hvad er der galt?
Hele dagen har jeg kigget rundt på dette rum og tænkt:
Jeg skal holde en fest...
Det eneste jeg vil er at holde en fest.
Og?
Jeg ved, hvorfor han gør det. Han gør det med vilje.
Åh, det er Richard. Selvfølgelig.
Han gjorde det til morgen...
han gav mig det her blik.
Hvad for blik?
For at sige...
Dit liv er ensformigt.
Du... du er så... ensformig.
Du ved, dagligdags ting. skitser og fester og...
Småting. Det er hvad han mener.
Det er hvad han siger.
Mor, det betyder kun noget, hvis du tror på det er sandt.
Nå? Tror du på det? fortæl mig det.
Når jeg er sammen med ham, så føler jeg at...
Ja, så lever jeg...
og når jeg ikke er....
Ja, så virker alting en lille smule...
skørt.
Jeg mener ikke dig. Fint! guuud...
Aldrig dig.
Kun al resten.
Sally?
Resten af det.
Falsk tryghed.
Fordi...
Hvis du spurgte mig, hvornår var du lykkeligst. Mor...
Fortæl mig om det øjeblik du var lykkeligst.
Jeg ved det. Jeg ved det, det er langt tid siden.
Ja.
Det eneste du siger er....
At du engang var ung.
Jeg husker en morgen...
stod op ved daggry..
med en følelse af muligheder.
Kender du det? Den følelse?
Og... jeg husker jeg sagde til mig selv...
"så dette er begyndelsen på lykken..."
"Det er her det begynder."
"Og selvfølgelig vil der komme mere."
Jeg blev aldrig klar over....
At det ikke var begyndelsen.
Det var lykken.
Det var øjeblikket...
netop da.
Nelly, godaften. Jeg tænkte at De måske havde set Fru Woolf?
Jeg troede De vidste det,Sir. Fru Woolf er gået.
Undskyld mig, Undskyld mig.
Hr Woolf, hvilken uventet fornøjelse.
Måske du kan fortælle mig, hvad det præcist er du laver?
Hvad jeg laver? Jeg kiggede efter dig, og du var der ikke.
Du arbejdede i haven. Jeg ønskede ikke at forstyrre dig.
Du forstyrrer mig ,når du sådan forsvinder.
Jeg forsvandt ikke.
Jeg gik en tur. en tur?
Er det alt? kun en tur?
Virginia?, vi må hjem nu, Nelly er ved at lave aftensmad...
Hun har allerede haft en hård dag. Det er vores pligt at spise hendes mad.
Der er ikke nogen pligt.
sådan en pligt eksisterer ikke.
Virginia, du har er forpligtet i forhold til din sindsyge. Jeg har udholdt denne varetægt.
Jeg har udholdt denne tilbageholdelse. Åh, Virginia.
Jeg bliver tilset af læger.
Altid, bliver jeg tilset af læger, som fortæller mig om mine interesser.
De kender dine interesser. Nej de gør ikke.
De taler ikke for mine interesser. Virginia, Jeg kan...
Jeg kan se at det kan være hårdt for en kvinde med...
Med hvad? hvad.... Med dine talenter, at vide...
At hun ikke kan bedømme sin egen tilstand.
Hvem skal så bedømme den?
Du har en fortid.
Du har en fortid. Vi tog dig med til Richmond fordi du har en fortid med tyveri...
Humørsvingninger, blackouts, hører stemmer...
Vi tog dig med hertil, for at skåne dig fra de forfærdelige skader, du ville påføre dig selv.
Du har prøvet at slå dig selv ihjel to gange.
Jeg lever hver dag med den trussel.
Jeg startede.... vi startede trykkeriet ikke kun for...
Trykkeriet skyld, ikke kun for det.
Men, fordi du havde brug for en ressource til fordybelse og som et hjælpemiddel.
Jeg behøvede et arbejde.
Det blev lavet for dig.
Det var lavet for dit velvære.
Det var lavet af kærlighed.
Hvis jeg ikke kendte dig, ville jeg kalde dette utaknemlighed.
Er jeg utaknemlig?
Kalder du mig utaknemlig.
Mit liv er blevet stjålet fra mig.
Jeg lever i en by, som jeg ikke ønsker at bo i...
jeg lever et liv, jeg ikke ønsker.
Hvordan er det sket?
Det er på tide at vi flytter tilbage til London.
Jeg savner London.
Jeg savner livet i London.
Det er ikke dig der taler, Virginia.
Det er et aspekt af din sygdom... Det er min stemme.
Det er ikke din stemme. Det er min, min alene.
Nej det er ikke.. kan du ikke høre det? Nej det er det...det er min.
Jeg er ved at dø i denne by.
Hvis du kan tænke klart, Virginia, Så vil du huske at det var London der brød dig ned.
Hvis jeg kunne tænke klart...
hvis jeg kunne tænke klart..... Vi tog dig med til Richmond, så du kunne få fred.
Hvis jeg kunne tænke klart, Leonard, Ville jeg fortælle dig..
at jeg kæmper, alene...
i mørket, i det dybe mørke. Og kun jeg kan...
Kun jeg, forstå min egen situation.
Du lever med truslen,siger du. Du lever med truslen af min udslettelse.
Leonard, jeg lever også med den.
Det er min rettighed.
Det er en rettighed for alle mennesker.
Jeg vælger ikke denne kvælende, bedøvende forstad...
men hovedstaden med dens voldelighed, Det er mit valg.
Den dårligste, selv den svageste patient har noget at tilføje...
til deres recept.
Det er det, der beskriver menneskeheden.
Jeg ønsker for din skyld, Leonard, at jeg kunne være lykkelig her i denne stilhed.
Men hvis valget står mellem Richmond og døden...
Så vælger jeg døden.
Godt så, det bli´r London.
Vi tager tilbage til London.
Er du sulten?
Jeg er lidt sulten.
Vi går.
Du vil ikke finde fred, hvis du prøver at undgå livet, Leonard.
Toget til London perron 1.
Moar. Moar.
Hej, Buck, hvad er der galt?
Hej Fru Latch, Undskyld jeg er forsinket. Det er okay. Han har været sød.
Han er bare glad for at se Dem. Åh, det kan da ikke have været så slemt,vel?
Åh, De har fået klippet Deres hår? Ja,ja.
Det er pænt. De tog ikke så meget af.
Nåh, vi har haft det godt sammen.
Mange tak.
Det var da ikke så slemt,vel?
Jeg var da ikke så længe væk.
Nej, du var ikke længe væk. Det er rigtigt.
På en måde...
Jeg ved ikke.
Der var et øjeblik, hvor jeg troede, det ville tage mig længere tid.
Men jeg ændrede min mening.
Hvad er der galt, skat?
Mor, Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, skat.
Hvad er der galt?
Hvad?
Du skal ikke bekymre dig, skat alt er i orden.
Det bliver en god fest.
Du fejrer med din far, og du har lavet så flot en kage.
Jeg elsker dig, skat.
Du er min dreng.
Moar. Moar.
Richard, det er mig.
Jeg er for tidligt på den.
Hvad fanden er det du laver?
Richard.
Hvad laver du her?
Du kommer for tidligt.
Hvad sker der?
Hvad laver du? Jeg havde en god ide...
Jeg behøvede noget lys.
Jeg vil lukke lidt lys herind.
Hvad er det du gør?
Jeg er kommet til en fantastisk konklusion.
Jeg kombinerede en sannex og en gåde....
og det er aldrig faldet mig ind.
Richard...
Kom ikke nærmere.
Det ser ud til at jeg skal lukke noget mere lys ind.
Hvad synes du?
Jeg har ryddet alle vinduerne.
Okay Richard, gør mig en simpel tjeneste...
Kom og sid ned.
Jeg tror ikke, jeg kan tage med til festen.
Det er ikke nødvendigt at du går til festen...
Du behøver ikke gå til ceremonien...
Du behøver ikke gøre noget som helst som du ikke har lyst til.
Du kan gøre, som du har lyst til.
Men jeg har stadig timerne i aften...
Jeg tænker på timerne efter festen...
og de efterfølgende timer.
Du har stadig gode dage....
Det ved du at du har.
Ikke rigtigt.
Det er sødt af dig at sige det, men...
Det er ikke rigtigt.
Er de her?
Hvem?
Stemmerne.
Åh, ja stemmerne er her altid.
Og du lytter til dem nu, er det ikke rigtigt?
Nej, nej, nej, nej...
Fru Dalloway, det er dig.
Jeg er kun i live for din skyld...
Men nu må du lade mig gå.
Richard...jeg...
Nej, vent, vent.
Fortæl mig en historie.
Om hvad?
Fortæl mig en historie fra din dag.
Jeg...Jeg vågnede...
Ja?
og ...så tog jeg afsted...
For at købe blomster...
lige som Fru Dalloway, som i bogen, du ved?
Ja.
Det var en smuk morgen...
Var det?
Ja, den var meget smuk...
Den var så frisk.
Oh, frisk, var den?
Ja.
Som.. en morgen på stranden?
Åh, ja.
Som den?
ja.
Som den morgen...
Da du kom ud fra det gamle hus og... du lige var blevet atten...
Måske var jeg nitten.
Ja.
Jeg var nitten år gammel...
og jeg havde aldrig set noget så smukt.
Du kom ud af glasdøren tidligt om morgen, stadig søvnig.
Er det ikke mærkeligt?
Det mest almindelige i ens liv.
Jeg er bange for, at jeg ikke når til festen,Clarissa.
Festen....
Den betyder ikke noget.
Du har været så god mod mig, Fru Dalloway.
Jeg elsker dig.
Jeg tror ikke, to mennesker kan være lykkeligere end vi har været.
Tillykke med fødselsdagen.
Tillykke, skat.
Den er perfekt, bare perfekt.
Synes du virkelig?
Helt sikkert.
Du må have arbejdet hele dagen.
Det er ,hvad vi har lavet, ikke Buck. Arbejdet hele dagen.
Det er bare fantastisk
Dette er, hvad jeg altid har ønsket mig.
En dag Richie, vil jeg fortælle dig...
hvordan det hele startede.
Lad være.
Jeg vil gerne.
Jeg vil fortælle ham historien.
Hvad skete der? Da jeg var i krigen...
kom jeg til at tænke på...
..denne pige som jeg havde set, men som jeg ikke havde mødt...
i skolen.
Denne mærkelig og skrøbelige pige...
Som hed Laura MacGraw.
Hun var genert...
og hun var interessant.
Din mor har ikke noget imod at jeg fortæller dig, Richie...
at hun var en pige som...
For det meste sad for sig selv. Og jeg kan fortælle dig..
Nogen gange....
Da jeg var i syden....
sandheden er at jeg blev ved med at tænke på denne her pige.
Dan.
Jeg tænkte på at give hende et hus....
et liv...
Cirka som det her..
Og det var tanken om den lykke....
tanken om denne kvinde...
tanken om dette liv...
som holdt mig kørende.
Jeg havde en forstilling om vores lykke.
Hvorfor skal nogen dø?
Leonard?
I din bog, du sagde at nogen skulle dø.
Hvorfor?
Er det et dumt spørgsmål?
Nej.
Glem det, det var et dumt spørgsmål.
Ikke helt. -hvad så?
Nogen skal dø, så vi der er tilbage, kan værdsætte livet noget mere.
Det er en kontrast.
Og hvem vil så dø?
fortæl mig det.
Digteren vil dø.
Visionæren.
Hvad laver du?
Jeg børster mine tænder.
Kommer du med i seng?
Ja, om et øjeblik.
Kom med i seng, Laura Brown.
Jeg husker hvad Ray sagde...
At Kitty skulle på hospitalet.
Jeg ved det.
Han sagde det ikke var alvorligt...
bare et sundheds tjeck.
Jeg er bange.
Hvorfor?
for at endelsen er forsvundet.
Måske kan du besøge hende i morgen, skat.
Det havde jeg tænkt mig.
Jeg ville kigge forbi.
Jeg har haft en god dag...
og jeg kan takke dig for den.
Kom i seng , skat.
Jeg kommer.
Kommer du?
Ja.
Hvad?
Jeg håbede på, du ville komme med i seng.
Det gør jeg...
Jeg kommer i seng.
Hvad så?
Det hele er ordnet.
Hele historien er i orden og nu mangler der...
bare at Fru Dalloway`s skæbne bliver besluttet.
De er Laura Brown.
Ja, Jeg er Richie´s mor.
Selvfølgelig.
Jeg er Clarissa Vaughan.
Kom ind.
Min ven Sally er i køkkenet...
sammen med min datter.
Vi holder en fest.
Vi ville afholde en fest.
Jeg var så heldig at nå den sidste flyver fra Toronto.
Så...
det er uhyret..
Jeg håber, jeg gjorde det rigtige....
Jeg fandt Deres nummer i hans telebog.
Ja, han havde det.
Vi talte næsten aldrig i telefonen.
Det er en frygtlig ting, Fru Vaughan...
at overleve sin familie.
Faderen til Richard døde.
Han døde af cancer.
Og Richard´s søster er død.
Det er tydeligt, at han følte, at jeg ikke havde fortjent det...
at jeg ikke været fortjent deres følelser.
Du overlevede, Men det gjorde jeg ikke.
Har De læst digtene?
Åh ja... jeg har også læst hans novelle.
Du ved...
folk siger, at hans novelle er svær at forstå.
Jeg ved det.
Det siger de.
Jeg ved det.
Han slog mig ihjel i novellen.
Jeg ved, hvorfor han gjorde det.
Det sårede mig...
Jeg kan ikke skjule at det sårede mig...
Men jeg ved, hvorfor han gjorde det.
Du forlod Richard...
Da han var en dreng.
Jeg forlod begge mine børn.
Jeg efterlod dem.
De siger, at det er det værste en moder kan gøre.
Du har en datter.
Ja.
en jeg har aldrig mødt julie´s far.
Du har på egen hånd forsørget et barn.
Det er rigtigt.
Du er en meget heldig kvide.
Der er tider, hvor det føles at man ikke tilhøre nogen steder...
og du beslutter at begå "selvmord".
Engang tog jeg på et hotel...
Og senere den aften forberedte jeg en plan.
Planen var at jeg ville forlade min familie...
Når mit andet barn var blevet født.
Og det var det jeg gjorde.
Jeg stod op en morgen, Jeg lavede morgemmad...
Tog ned til busstoppestedet og tog afsted.
Jeg efterlod en note med beskeden...
Om at jeg havde fundet arbejde på et bibliotek...
i Canada.
Det ville være dejligt at kunne sige...
"Jeg fortryder virkelig."
Det ville have været nemmere...
men hvad betyder det...
Hvad betyder det at fortryde...
når du ikke kan se nogen anden løsning.
Det er hvad man lige kan klare.
Sådan er det.. Ingen vil tilgive mig.
Det var døden...
og jeg valgte livet.
Tag frakken af.
Jeg tænkte, at du kunne trænge til en kop the.
Åh gud dog, tak min skat.
Jeg føler, at jeg stjæler dit værelse.
Vi har sat noget mad til side...
hvis du skulle være sulten.
Så bare tag for dig.
Åh, tak.
Hvor vil du sove?
På sofaen.
Undskyld.
Godnat min skat.
Godnat.
Kære Leonard...
At se livet i øjnene...
Altid... at se livet i øjnene...
og til at forstå.. hvad det er...
at til sidst forstå, hvad det betyder...
og at elske det.. for hvad der er...
for så...
at smide det væk.
Leonard...
Altid årene imellem os...
Altid årene...
Altid... kærligheden...
Altid...
Timerne...