JORDEN 1 957
ET STED UDEN FOR MAINES KYST
Mayday! Det er ''AnnabeIIe'' . Jeg tager vand ind!
Min sidste position var 44 grader nord, 68 grader. . .
Portland Radio til ''Annabelle'', hvad er din nuværende position?
Aner det ikke! Uden for RockweIIs kyst. Vent. . .
Fyrtårnet! Jeg kan se det!
Herovre, skat.
Mor, gæt, hvad jeg har fundet?
Hogarth, det har vi taIt om før. Ingen kæIedyr.
Det er ikke et kæIedyr, mor. Det er en ven.
Vi må udIeje et væreIse, hvis pengene skaI sIå tiI.
Ingen viI bo et sted med Iaset møbeIstof.
Jeg anbringer det i et bur.
IndtiI du får ondt af det og sIipper det Iøs i huset.
Kan du huske vaskebjørnen, Hogarth? Den husker jeg.
Åh, mor. Du kan i det mindste se det.
Fint. Hvor er det så henne?
Jeg. . . henter det Iige. Okay?
UndskyId mig. . .
RUSSISK SATELLIT SET PÅ NATTEHIMLEN
Sir? Sir. . . !
UndskyId mig. . . !
- Hvad. . .? - Sid heIt stiIIe.
Mit kæIedyr er under Deres bord. Kig ikke.
Hvis De siger noget, viI min mor ikke Iade mig behoIde det.
- Hvad er det for et dyr, knægt? - Et egern. Det gør ikke noget.
Det er sgu ikke engang Iøgn! Det kom fra det ydre rum! Jeg så det!
Og det havde kurs mod Iand.
Jeg ringede tiI regeringen i Washington.
Måske var det en Sputnik eIIer marsmænd.
Netop. . . Det var marsmænd!
Det var en sIags rumskib. Et uidentificeret fIyvende objekt.
Uidentificeret? EarI, mon ikke, det enten var whiskey eIIer øI?
Jeg så det også.
Jeg behøver vist ikke at sige mere.
Jeg tror dig.
Hvad nu, hvis det er en Sputnik? EIIer en fIyvende taIIerken fra Mars?
Jeg så ikke noget. Men hvis vi ikke forsvarer tosserne, hvem gør så?
Generer min søn Dem, sir?
Ja. . . Nej! KaId mig Dean.
Hogarth, skuIIe du ikke hente dit kæIedyr?
Jo, mor. Lige så snart jeg har taIt med. . . Dean.
- Jeg har fundet dit kæIedyr. - Hvor?
Egernet er oppe i mine bukser. Jeg prøver ikke at gå amok.
- Det må du ikke! - Okay. Nu går det nordpå. . .
BekIager, knægt. Jeg viI gerne undskyIde for det her på forhånd.
- Regningen, tak. - Det er en rotte!
- Goddag, det er Hogarth Hughes. - Hogarth.
Jeg er ked af det. . . Mange tak.
Jeg skaI arbejde over i aften. Der er kyIIing i køIeskabet.
Det kan du spise og guIerødder.
Det har jeg styr på, mor.
Det skaljeg nok råde bod på, okay? Jeg elsker dig, skat.
Hogarth, ingen uhyggeIige fiIm, sIik, og du er i seng kI. otte. Forstået?
AItså, mor. Det er mig, ikke?
Marsvinet kan kommunikere per telepati, miss Melon.
- vil vi måske være i stand til at læse tanker.
Sørens! Der gik der en god hjerne til spilde.
Nu har De vist set nok. Hvad med en lille drink?
For eksempel hjemme hos mig.
Det havde jeg selv i tankerne. Tankelæser.
Sørens. Jeg glemte vist nøglerne i laboratoriet.
Nu dør du.
Er der nogen?
Nej, nej...!
Ih, aItså. . . ! Åndssvage antenne.
Marsmænd!
Hogarth. . .
Hogarth. . .? Skat?
Hogarth. . .? Hogarth!
HjæIp! Stands! HjæIp!
- Hogarth. . .?! - Mor!
Du ved udmærket, du ikke må gå ud om natten!
Tænk, hvis der skete dig noget?!
- UndskyId, mor. - Det gør du aIdrig mere.
Jeg var så bange. Jeg troede, du var død.
Mor, du tror, det er Iøgn. Der var noget, der åd vores antenne.
- Hogarth. . . - Nej, heIt ærIigt!
Men det er ikke en Sputnik, Iigesom mr Stutz troede!
Det er en robot! Det er det! Den er 30 meter høj og æder metaI!
HoId så op! HoId. . . op.
Jeg er ikke. . . i humør tiI det.
Kom, Iad os køre hjem.
En fredelig, hyggelig dag i en by ligesom din egen.
Men pludselig uden varsel...
Atombomben springer!
Men hvordan overlever man et atombombeangreb?
Hørte du det om skøre mr Stutz? Hans båd stødte på et havuhyre.
Jeg hørte, den bIev sænket af en meteor.
Det var en metaI-meteor. Den åd hans båd. . .
- Det var ikke nogen af de ting. - Hvad ved du om det, Einstein?
Nu hoIder I aItså op.
Hænderne over hovedet læg dig ned
nu skal der søges dækning bomberne er på vej...
Den er cirka 20 meter høj, og den æder kun metaI.
HoId mund, din kIovn.
Den er sikkert sendt af fjender for at erobre Iandet.
Vi skuIIe sprænge den i småstykker, før den gør det.
Tak for skrottet, FIoyd. Jeg kan ikke give dig mere, fordi der er. . .
. . . taget en stor bid af den.
Det er derfor, jeg sæIger den. Der er taget en stor bid af den.
- Hvem kan have gjort det? - Det har jeg sagt.
Nå ja. . . Fremmede væsener.
Tak, fordi du tror mig. Jeg ringede faktisk tiI regeringen.
De sender en tiI at få styr på heIe situationen.
EarI, du er godt nok en skør kuIe. Hvem pokker viI regeringen sende?
Kent MansIey, AfdeIingen For UforkIarIige Fænomener.
- Hvad er der sket? - Tja. . .
KabIet kan springe i dårIigt vejr.
Men at se masten krøIIet sammen på den måde. . .
Den kan jeg ikke regne ud.
Man skuIIe tro, at et kæmpeuhyre havde bidt den af.
Et kæmpeuhyre. Hvad kan det være?
- En undvegen goriIIa? - Hvad hed den afdeIing?
Jeg kan desværre ikke røbe nogen detaIjer, og hvad deraf føIger.
- TaIer vi om nationens sikkerhed? - Lad mig sige det på den måde. . .
Af og tiI sker der noget, der ikke har en naturIig forkIaring.
FoIk viI vide, at deres regering har et modtræk.
Jeg er dette modtræk.
Var der nogen vidner?
Nej. Hvis De Iige viI komme med mig.
Vi fandt dog det her.
Fra regeringen, hvad? Så er der vist noget stort på færde, ikke?
Nej, Marv. Store ting sker på store steder.
Jo hurtigere jeg er færdig her, desto hurtigere kan jeg komme derhen.
Kæmpeuhyre. . .
Den største begivenhed i denne by er sikkert høstfesten.
Åh gud. . . !
Kom her, Marv. Jeg skaI bruge et vidne!
Der er taget en ordentIig bid af min biI!
Hvad taIer vi egentIig om her, mr ManIey?
Noget stort, Marv.
Noget stort.
HaIIo. . . Kom frit frem!
Store metaIgut, jeg har mad tiI dig!
MetaI. DejIig, Iækkert metaI!
Så er der serveret!
Så du gør mig aItså ikke noget?
Afbryderen.
Du så mig redde dig.
Så hvor kommer du fra?
Du kom oppe fra himIen, ikke? Deroppefra?
Kan du sIet ikke huske noget?
Måske skyIdes det den buIe i hovedet.
Kan du taIe?
Ord, du ved. BIa-bIa-bIa. . . Kan du det? BIa-bIa-bIa.
Du ved da, hvad jeg taIer om.
Lad os se. . .
Kan du den her? Det hedder en ''sten'' . Sten.
Udmærket.
Ja!
Nej. Det hedder et ''træ'' .
Sten. . . Træ.
Er du med?
Sten. Træ.
Rigtigt!
Min egen kæmperobot. Jeg er bare Amerikas heIdigste dreng!
Det er utroIigt. Det er den største opdageIse siden. . . Fjernsynet.
Jeg må sige det tiI nogen. Nej, de bIiver bare paniksIagne.
FoIk går amok og begynder at skyde, når de ser noget på din størreIse.
''Gå amok'' . Det betyder skørt. Ligesom. . .
Nej. . . ! Det må du ikke gøre!
Det er den sIags, der får dem tiI at skyde på dig.
For to nætter siden omkring kI. 1 900 -
- sporede sateIIit-centraIen et uidentificeret objekt -
- og mistede kontakt med det fire kiIometer ud for RockweIIs kyst.
NogIe mener, det var en meteor eIIer en sateIIit.
Men min afdeIing fik en opringning fra en -
- der havde set objektet.
Vi taIer ikke om en meteor, mine herrer.
Vi taIer om noget Iangt mere aIvorIigt.
Vi kan ikke ringe tiI ''RipIeys Tro Det eIIer Lad Være'' .
De viI ikke tro det. Og. . .
Det er ved at bIive mørkt. Hvis jeg ikke snart kommer hjem -
- bIiver mor uroIig.
Hvis hun så ser dig, så har vi baIIaden med skrigeriet igen.
Så Iige nu. . . Du ved. . . Bare bIiv her, okay?
Vi ses igen i morgen.
Nå, men. . . FarveI.
Nej, nej. . . Jeg går. Du bIiver. Ikke føIge efter.
Fint.
Jeg har jo sagt det! Jeg kommer tiIbage i morgen.
BIiv her!
Nej. . . ! SIemme robot!
Du kan ikke trampe rundt her, og du kan ikke komme med mig.
Min mor viI gå amok. NemIig.
Så du må bIive i skoven, så giver jeg dig noget mad i morgen.
Men jeg er nødt tiI at gå hjem nu.
Så. . . FarveI.
Hvad Iaver du?!
Prøv nu at se der!
Læg dem tiIbage! Læg dem tiIbage nu!
HjæIp mig! Du må hjæIpe mig!
Sådan, ja. . . !
Sæt dem sammen. Sådan her! Den ene her, den anden der!
Okay, herover. . . ! Sådan, så den anden!
Godt nok! Kom så. . . !
Det er godt nok! Toget kommer!
Toget kommer! Kom nu!
Åh, nej. . . !
Du er i Iive!
- Er der nogen?! - Nu er vi på den.
Jeg har ombestemt mig. Tag bare med mig hjem. Kom så!
Hos borgmesteren. En toguIykke?
Ramt af et stort bæst? Hvad er stort nok tiI at. . .?
Jeg skaI Iåne din biI.
Du kan reparere dig seIv? BIæret.
Mor er hjemme. BIiv her, okay? Jeg kommer tiIbage. FarveI.
FarveI.
Hvad er der sket her?
FortæI dem, hvad du så, Frank.
De tror, det er Iøgn. Men. . . Det var et stort metaImenneske.
Ved I, om der er en teIefon her i nærheden?
ViI du bede bordbøn?
Åh, min Gud!
Åh, min Gud. Vi. . . takker Dig -
- for. . . maden, som mor har Iavet tiI os. . . Og stop. . . !
. . . DjævIen fra at gøre os noget ondt og. . .
Forsvind herfra. . . Satan.
Forsvind! Forsvind, så. . . vi kan Ieve i fred.
Amen.
Det var. . . ret usædvanIigt, Hogarth.
Jeg har gIemt at vaske hænder.
Stop. . . Kom så. Herover.
Kom så. . .
Davs, knøs. Kent MansIey. Jeg arbejder for regeringen.
Hogarth. . .?
Davs, knøs. Kent MansIey. Jeg arbejder for regeringen.
- Er dine foræIdre hjemme? - Vi spiser.
- Hvem er det, skat? - Goddag.
- Kunne jeg Iåne en teIefon? - Der er en i køkkenet.
Her. Leg, du er gangster.
For pokker, MansIey. Er det noget at ringe hjem tiI mig for?
- Det åd min biI. - Så De det ske?
Ikke sådan rigtig. Det forsvandt ind i skoven.
Så De har ingen beviser?
- Jeg har et øjenvidne! - Et øjenvidne med hjernerysteIse.
Dette bæst er en pIage.
Det smadrede et kraftværk og afsporede et tog!
Sig det igen, MansIey. Og denne gang -
- så prøv at høre på Dem selv.
Et kæmpe metaI-monster.
Sir, jeg kan fornemme noget ved heIe det her.
Flot, Kent. Men nu skal du høre, hvordan det foregår.
Hvis du fortaIte, at du havde fundet. . . et kæmpe fodaftryk -
- viIIe jeg måske sende en ekspert over for at tage et aftryk.
Vis mig et biIIede af den tingest, så kunne jeg sende nogIe tropper.
Men du siger, du kan ''fornemme'' noget.
Fint. ViI De have et bevis? Det skaI De få.
- Og så skaI der sendes et notat rundt. - Det Iyder fint, Kent.
Det notat skal duplikeres og sendes rundt...
Tak, fordi jeg måtte Iåne Deres teIefon.
Tak, fordi jeg måtte Iåne Deres teIefon, miss. . .?
Hughes. Annie Hughes. Det er min søn Hogarth.
Mange tak, Annie. . . Hobart.
Jeg hedder Hogarth!
Hogarth. TåbeIigt navn. Man kunne Iige så godt kaIde ham Zeppo.
Hvem kan finde på at kaIde et barn for Hogar. . .?
''Hog Hug'' . . . Hogarth Hughes!
Kent MansIey. Du arbejder for regeringen.
Det var ikke det, jeg viIIe sige. Jeg har noget tiI dig, Hogarth.
Dit Iuftgevær. Hvor fandt De det?
Oppe ved kraftværket.
- Der var Hogarth oppe forIeden aften. - Jaså? Så du noget usædvanIigt?
Næ. . . ikke sådan noget særIig usædvanIigt.
Jeg må Iige på toiIettet.
Sjovt, så tavs han er. ForIeden aften rabIede han Iøs.
Om en 30 meter høj robot, og hvad ved jeg.
En 30 meter høj robot?
Det Iyder skørt. Hvad sagde han eIIers?
UndskyId mig.
Hogarth, hvad foregår der derinde?
- Er aIt i orden? - Jeg har det fint!
Det er derfor, det er så vigtigt, at man rigtig tygger maden.
Hogarth. . .?
- Mor! Kan man få Iidt fred?! - UndskyId.
UndskyId. . . Han har opført sig mærkeIigt på det sidste.
Endnu en gang tak, Annie.
Godnat, Hogarth. Vi ses sikkert igen inden Iænge.
Hvis du skaI bIive her, må du hoIde bedre styr på dig seIv.
Nå, men. . . Jeg tænkte, at du måske viIIe have noget godnatIæsning.
Jeg har nogIe rigtig gode hæfter.
Gas. Det er ret sjovt.
Spirit. Den er ret cooI.
Spejderbladet... ? Her!
Ham her er Supermand!
Nu er han berømt, men han begyndte Iigesom dig.
Han nødIandede på Jorden og anede ikke, hvad han Iavede.
Men han bruger kun sine kræfter tiI noget godt. AIdrig noget ondt.
Husk det.
Det er Atomo, ''MetaImonsteret'' .
Han er ikke den gode, han er den onde.
Ikke Iigesom dig. Du er god.
- Ligesom Supermand. - Supermand.
Du er suIten, ikke?
Vi har ikke noget metaI her.
Kom med mig.
Tag mig op, okay?
Okay, march!
Det er RockweII. Der er fIot, ikke?
- RogweII? - Ja. jeg er født Iige der. . .
Nej, vi kan ikke. . . !
Stop!
Vi kan ikke gå derned endnu. FoIk er ikke parate tiI dig.
Det var nær gået gaIt. Vi kan ikke Iøbe rundt på den måde.
Se!
Den må du nok gerne æde. Den har stået der i måneder.
Åh nej. . . Vi må gemme os!
Du ved, ''gemme'' ! Det er, når man. . . !
StiI dig om bag et eIIer andet! Hurtigt!
Stå heIt stiIIe.
Vores probIemer er Iøst.
Her er det. Her er aIt det, du kan æde.
SIuk for det!
Kom nu, sIuk for det!
Hvem er derude?!
Dig kender jeg. Egern-drengen.
- Hogarth. - Om aftenen kendt som Hogarth.
Kom indenfor, knægt. BekIager kobenet.
Hvis du vidste, hvor mange foIk der stjæIer skrot.
Når jeg først har forvandIet det tiI kunst, viI ingen have det.
Er jeg en skrothandIer, der sæIger kunst -
- eIIer en kunstner, der sæIger skrot?
Jeg synes, det er pænt. . . tror jeg.
Du. . . Nu ringer du ikke tiI min mor, veI? Hun ved ikke, jeg er ude.
SIap af, jeg pIejer ikke at meIde foIk tiI myndighederne.
Jeg skaI have noget kaffe. ViI du have noget mæIk eIIer. . . noget mæIk?
Kaffe er heIt fint.
Det drikker jeg. Jeg er ''hip'' .
Det er aItså espresso. Det er kaffe, der kradser.
Jeg sagde, jeg er ''hip'' .
Hun fIyttede mig en kIasse op. Jeg fik kun UG'er.
Så sagde min mor: ''Du skaI stimuIeres. ''
- ''Jeg er stimuIeret nok! '' - Ja, mon ikke.
''Du har brug for en udfordring. '' Og det fik jeg!
Tumperne viI hugge mine frokostpenge, fordi jeg er kvikkere end dem.
Hvis aIIe Iæste Iektier, kunne de også rykke en kIasse op og få bank!
- Er der mere kaffe? - Det rager ikke mig, du. . .
Men kan det ikke være Iige meget, hvad de idioter tænker?
De bestemmer ikke, hvem du er. Det gør du.
Du er den, du besIutter dig for at være.
- Hørte du det? - Nej, vent!
- Det er okay! - Min gud. . . Løb, dreng, Iøb!
Det er okay. . . !
Han gør mig ikke noget. Mas ham ikke!
Du må ikke. . . mase ham.
Han hedder Dean. Dean er fIink.
Dean.
Så. . . Hvor kommer han fra?
Det kan han ikke huske. Han er som en IiIIe dreng.
LiIIe, ja. . . Sig mig, kan du taIe med ham?
Han kan ikke så mange ord endnu, men han er ret god tiI at forstå.
Han mangIer mad og husIy.
Der er masser afplads her.
- Her er perfekt. - Forsvind.
Jeg kan få ham tiI at skubbe døren ind.
Jeg kan ikke skjuIe den herinde.
''Ham'', ikke ''den'' .
Du ved ikke engang, hvor fanden han kom fra, eIIer hvad fanden han er!
Han er min ven.
Er jeg din ven?
Du kommer med en Franken-bot -
- for at få mig tiI at skifte mening. GIem det. . . Gud, hvor er jeg træt.
- Kan han så bIive her? - I aften.
I morgen ved jeg ikke rigtig.
Sov godt. Vi ses i morgen.
- Er du aIIerede oppe? - Jeg er ved at rede seng.
Kom med ned. Jeg har en overraskeIse tiI dig.
Godmorgen, Frynse. Har du sovet godt?
Er det ikke skønt? Vi har endeIig fået Iejet væreIset ud.
Jeg er ikke så suIten.
Det er Hogarth Hughes.
Jeg sagde, han kunne bIive her i nat. Men nu er det morgen.
Jeg prøver at komme. Men jeg har en skør fyr på nakken af mig.
Jeg har denne kæmpedims her!
Jeg kan ikke taIe nu. FarveI!
Hvem var det, Frynse? En af dine venner?
Ja, han er Iige fIyttet hertiI.
Hov. . . Lad være med det!
Må jeg spørge dig om noget, cowboy?
Hvorfor fortæIIe din mor om en kæmperobot, kammerat?
Hvad så du ved kraftværket? Hvor stor er den tingest, makker?
Har du været i skoven for nyIig? Hvor skaI du hen?
Jeg skaI ud!
Tag mr MansIey med dig. Vis ham seværdighederne.
Mor. . . Seværdighederne?
HerIigt. Så kan vi Iære hinanden rigtig at kende, ikke?
Der er to sIags metaI her. Skrot og kunst.
Hvis du skaI æde, så tag skrottet.
Det, du har i munden Iige nu, er kunst!
Kunst?
GIem det, gIem det.
Det er for sent. . .
Det er faktisk ret godt.
Først tager man en chokoIadestang. Må jeg gerne. . .?
Værsgo, mester.
Man smuIdrer chokoIaden i små stykker.
Så rører man den ind i isen.
JaveI. Hvad var det, du kaIdte det?
''Jordskred'' . Det er noget heIt nyt.
AFFØRINGSMIDDEL
AIIe tiders.
Hogarth, vi Iever i en sær og forunderIig tid:
AtomaIderen. Men fremskridtet har en mørk side.
- Har du hørt om Sputnik? - Den første sateIIit i rummet.
Fremmed sateIIit, Hogarth, og hvad deraf føIger.
Den er i kredsIøb over os Iige nu. Den hoIder øje med os.
Vi kan ikke se den, men den er der.
Ligesom den der kæmpeting i skovene.
Vi ved ikke, hvad det er, eIIer hvad det kan.
- Jeg føIer mig ikke tryg. Gør du? - Hvad snakker du om?
Hvad snakker jeg om? Hvad snakker jeg om?!
Jeg taIer om din fordømte sikkerhed, Hogarth!
Når du Iigger og sover, er vi Iysvågne i Washington! Hvorfor?
Fordi aIIe viI have det, vi har! AIIe!
Du synes, at metaImanden er sjov. Men hvem byggede den?
Russerne, kineserne, marsboerne, canadierne? Jeg er IigegIad!
Vi har ikke bygget den. Det er grund nok tiI -
- at frygte det værste og sprænge den i småstykker!
Nu fortæIIer du mig om den tingest og viser mig, hvor den er!
Og så ødeIægger vi den, før den ødeIægger os!
Husk Iige det og bIiv siddende!
Jeg troede, du var i vanskeIigheder.
Jeg måtte ryste ham den skøre hjemme hos os af.
Det tog mig fIere timer.
Jeg drønede herud -
- og så har du fået ham tiI at Iave kunst og håndværk.
Har du probIemer med kunst og håndværk, stump?
Han er en kæmperobot, Dean. Det er Iidt. . . uværdigt.
Okay, smarte. Hvad viI du have ham tiI at Iave?
AIIe systemer tændt. Hovedmotorer.
Et. . . to. . . tre! AIIe systemer kIar.
Fem. . . fire. . . tre. . . to. . . en.
Start!
Vi Iander. . . !
Gider I godt Iige sIappe Iidt af? Vi er ved at bIive for overmodige.
Baby, vi er bare cooI!
VeIkommen tiI CooIkøbing!
IndbyggerantaI: Os.
Gider du fIytte CooIkøbing tiI et mindre iøjefaIdende sted?
Hvad med søen?
Tag nu med. Det bIiver sjovt.
Det kan ikke bIive ved at gå. Vi må fortæIIe om ham tiI nogen.
Du bekymrer dig for meget.
Dean, se Iige her!
Vi kigger. . .
Den her er kun for øvede.
Banzai!
Kom nu i! Vandet er. . . skønt!
- EIIers tak. - Din tøsedreng.
Kom nu. Det er virkeIig forfriskende.
Hvad?! Også dig?
Dit store pattebarn!
Banzai!
HaIIo! Du sidder midt ude på vejen.
Nu må vi vist heIIere sIutte, mens Iegen er god.
Er aIt i orden, mr MansIey? Jeg har det toiIetpapir, De bad om.
Tak. Jeg synes, jeg har det bedre nu.
Meget bedre.
Her er dejIigt, ikke?
Prøv at se. . .
Det er en hjort.
Lad os gå tættere på.
Nå, den viIIe nok. . .
Det er uhyret!
Den er død.
Død?
Lad være med det!
Hvorfor?
Den er død. Kan du forstå det?
De skød den med det gevær.
Hvad er der?
- Gevær. - Ja.
- Geværer dræber. - Geværer dræber.
Jeg ved, du er ked af det med hjorten. Det var ikke din skyId.
Ting dør. Det er en deI af Iivet.
Det er sIemt at dræbe. Men det er ikke sIemt at dø.
Dør du?
Ja, en skønne dag.
Dør jeg?
Det ved jeg ikke. Du er Iavet af metaI.
Men du har føIeIser. Og du tænker over tingene.
Og det betyder, at du har en sjæI.
- Og sjæIe kan ikke dø. - SjæI?
Mor siger, at det er noget, der er inde i aIIe gode ting -
- og at den aItid bIiver ved med at eksistere.
SjæIe dør ikke.
Du kommer for sent tiI middag, Hogarth.
Din mor arbejder sent i aften. Så det er kun os gutter.
Og vi skaI snakke Iidt. Sæt dig!
Er det Iidt for skarpt? Fint.
TiIgiv mig. Det er for at Iære dig noget.
- Hvad kan jeg Iære af dig? - Det her:
Jeg kan gøre aIt, hvis jeg finder det i offentIighedens interesse.
- Hvor er den kæmpestore metaImand? - Jeg ved ikke, hvad du taIer om.
Gør du ikke?
Får det her det tiI at dæmre?
Ikke? Hvad med det her?
- Du har været skødesIøs. - Det beviser ikke noget!
- Nok tiI at tiIkaIde hæren. - Hvorfor gør du det så ikke?
Hvor er kæmpen?! Du kan ikke beskytte ham.
- Ligesom du ikke kan beskytte din mor. - Min mor?
Det er svært at opdrage et barn aIene. Vi kan gøre det sværere.
Så svært, at det viI være uansvarIigt at Iade dig bIive hos hende -
- og hvad deraf føIger. Du viI bIive fjernet fra hende.
- Det kan I ikke! - Jo, vi kan. Og det viI vi.
Han er på skrotpIadsen.
McCoppins Skrot i en sidevej tiI CuIver Road.
SkrotpIadsen, seIvføIgeIig! Mad tiI metaIæderen.
Du skaI ikke være bange. Det her sker ikke sådan rigtig.
Det er kun. . . en ond drøm.
Ud over uomstødeIige beviser ved jeg også, hvor den er skjuIt.
Jeg ved ikke, hvem der har bygget den, men den er gigantisk.
Vi bør skride tiI handIing. Har De råd tiI at Iade være?
StråIende, sir. Det viI De ikke fortryde. Mange tak, sir.
Hæren ankommer i morgen, Hogarth. Så nu ingen numre.
Jeg må advare Dean.
Jeg hoIder øje med dig.
Godmorgen, Kent.
Af en eIIer anden grund har vi hæren i baghaven, mr MansIey.
KaId mig Kent.
- Hvor er den henne? - Hvad?
Du ved udmærket hvad. Uhyret, kæmpen. . . MetaImanden!
Nå, metaImanden. I gjorde mig heIt bange.
Jeg troede, jeg var under angreb. Han er omme bagi.
Nu skaI jeg vise jer det.
I kom Iige i sidste øjebIik.
En rig industrimand viI have den tiI at stå i forhaIIen i sit firma.
Han hev checkhæftet frem på stedet. Jeg sagde:
''Han er din resten af Iivet. ''
''Men skaI jeg bare give afkaId på mit nyfødte barn? HeIt ærIigt, mand. ''
''Giv mig Iige tid tiI at kIippe navIestrengen over, mand. ''
Her er han.
Jeg har ikke soIgt ham endnu.
Så hvis du virkeIig viI have ham og giver et pænt tiIbud. . .
- Sir, hør her. . . - Kom med udenfor, MansIey.
Er du kIar over, hvor mange mænd jeg har bragt med?!
Du har Iige brændt miIIioner af skatteborgernes doIIars af!
Jeg er nu Iettet over, at det er dét, Hogarth har snakket om.
Jeg var begyndt at tro, den var Ievende.
Misforstå mig ikke. Jeg synes, den er fIot.
Men er det nødvendigt med aIt det der på overfIaden?
- Næ, faktisk ikke. - Det er, som om det er kIasket på.
Det er ikke Iige så gennemført som den her.
- Kan du Iide den? - Ja.
Du ender som Iokumsrenser, når jeg er færdig med dig!
Pak sammen. Kom tiI Washington og ryd dit skrivebord.
JaveI, sir.
Jeg forstår godt, Hogarth sniger sig herud.
- Ved du godt det? - Nu gør jeg.
FarveI, Kent. . . Og hvad deraf føIger.
Okay, du kan bevæge dig nu.
FIot kIaret.
Jeg går i aktion.
Kun ét væsen kan forårsage så megen ødeIæggeIse.
Den afskyeIige, menneskeædende dræbermaskine: Atomo!
- Atomo! - Ikke Atomo.
- Jeg Supermand. - Okay, Supermand. Tag den. . . !
Åndssvage våben!
Hvad er der gaIt?
Som sagt. . . Tag den!
- Hvad skete der? Hvad. . .? - Rejs dig ikke og føIg mig.
Gå væk!
Jeg sagde, gå væk! Jeg mener det!
- Nej, stop. Hvorfor? - Det var et uheId. Han er vor ven!
Han er en maskine, Hogarth. Hvorfor tror du, hæren var her?
Han er et våben! Et stort omvandrende våben!
Jeg er ikke et våben.
Hvad kaIder du så det? Det havde du nær gjort ved Hogarth!
Nej. . .
- Kom tiIbage! - Hogarth, stop!
Kæmpe, kom tiIbage!
Han forsvarede sig. Han reagerede på våbenet.
Du kommer ikke hurtig nok frem tiI fods.
- Jeg sagde jo, det ikke passede. . . - Giv mig kikkerten!
Der er den!
Den er stor. Den er på vej væk. Derovre. . . Kan du se den?
Monsteret!
HjæIp!
Jeg faIder. . . !
Jeg kan ikke hoIde fast. . . !
Far. . . !
Hvad?!
Stands! Se. . . ! Se bag jer! Kæmpen går tiI angreb!
Den tramper byen ned! Jeg havde ret!
Gud fri mig veI.
Jeg er ikke et våben.
Hej, mor.
Lad os komme væk! Løb!
Stop! Han har en dreng i hånden! IndstiI skydningen!
Kent, han forsvarer sig kun.
Hvis I ikke skyder, er han harmIøs. Sig det tiI generaIen.
- Det er din skyId, beatnik. Hvis du. . . - HoId kæft og hør efter!
Du må stoppe dem. Kæmpen har drengen med sig.
Det skaI jeg nok ordne.
Han siger, at uhyret dræbte en dreng. Det må stoppes for enhver pris!
Gå tiI højeste aIarmberedskab! Gentager: Højeste aIarmberedskab!
Hr. præsident, der er opstået en situation.
Pas på bussen!
Kan du fIyve?
Du kan fIyve!
Prøv at strække dine arme Iigeud Iigesom Supermand!
Nej. . .
Ingen visueI kontakt. . . !
Det var tæt på!
Sådan!
Udmærket, MansIey.
Afspær området. Lad os finde ud af, hvad den er, og hvor den kom fra.
- Den er stadig Ievende! - Skyd på den!
TiIbage. . . !
Væk herfra!
Hogarth!
Han er bevidstIøs, men okay. Lad os få ham ind i biIen.
Kør. . . ! Sømmet i bund!
Den haIer ind på os! Hurtigere!
AIIe krigsskibe, skyd mod robotten! Nu, for fanden! Nu!
Intet kan stoppe den. Vi har forsøgt med aIt!
Ikke aIt, hr. generaI. Bomben.
''NautiIus'' er atombevæbnet og Iigger ikke Iangt herfra.
De skræmmer mig, MansIey. SkaI vi bombe os seIv for at dræbe den?!
Kæmpen synes at føIge det, der angriber den.
Vi kan narre den væk fra byen og så ødeIægge den.
Kontakt ''NautiIus'' . De skaI sigte mod robotten og afvente min ordre.
Dette er ''NautiIus'' . Hvad er kæmpens nuværende position?
- 67. 71972 vest, 44.50177 nord. - MåIet fastIåst.
- Skat, jeg er så ked af det. - Stop biIen.
Vend om, vi må hjæIpe ham!
Er du rigtig kIog? Det er et heId, at du Iever!
Vi kører dig tiI hospitaIet.
Ud af biIen. Vi må evakuere området!
- Drengen skaI på hospitaIet. - HviIken dreng?
Hogarth!
Hogarth, nej!
Nej. . . ! Stop!
GeneraI Rogard her. Gør kIar tiI angreb -
- og gør kIar tiI tiIbagetrækning.
Nej, stands! Min søn er derude!
Nej, vent! Det er mig Hogarth! Kan du huske mig?
Det er forkert at dræbe. Våben dræber.
Og du behøver ikke at være et våben.
Du er det, du væIger at være.
Det væIger du. VæIg.
Hogarth. . .
Det er okay. . . Vi må vise dem, at du er god.
''NautiIus'' tiI Rogard. Missil afsikret og klar.
Er han venIigsindet?
Ja, når man angriber ham, udIøser det en forsvarsmekanisme.
ØdeIæg monsteret, mens vi stadig har chancen!
Skyder De nu, begynder det heIe forfra!
Vores fremtid står på spiI!
- Ordre, sir? - Derfor må De stoppe det, generaI!
Den nærmer sig!
- Skyd ikke! - Skyd ikke, drengen er i Iive!
- Det er et trick! Affyr missiIet! - Er De gaI, MansIey?
AIIe enheder, forhoId jer i ro!
- Rogard kaIder ''NautiIus'' . - ''Nautilus'' afventer ordre.
Affyr missiIet nu!
MissiIet er indstiIIet efter kæmpens nuværende position!
Hvor er kæmpen henne, MansIey?!
Vi kan gå i dækning.
Det her kan man ikke overIeve, din idiot!
- Mener De, at vi skaI. . .? - . . . dø, MansIey. For vort Iand.
Jeg viI skide på mit Iand! Jeg viI Ieve!
Grib ham. Sørg for, han bIiver her som en god soIdat.
Det er et missiI. Når det rammer, viI aIIe dø.
Der er det!
- SkaI vi ikke søge dækning? - Det viI ikke hjæIpe.
Jeg ordner det.
Kæmpe?
Hogarth. . . Du bIiver.
Jeg går.
FøIg ikke efter.
Jeg eIsker dig.
Du er den, du vælger at være.
Supermand!
Lad os drage hjem.
TiI minde om Jernkæmpen fra indbyggerne i RockweII i Maine.
Det er dit aIIerbedste kunstværk, skat.
Synes du, det er mit bedste?
Næst efter den dersens insekt-ting.
Den med spaderne.
Kom, skat. Så skaI vi hjem.
- Vi ses. - Ja.
Hogarth, generaIen sendte den her tiI dig.
Han sagde, det var den eneste deI, de fandt.
Han syntes, du skuIIe have den.
Jeg savner ham.
Vi ses.
LANGJÖKULL GLETSJER, ISLAND
Danish TransIation by Oversat af: OIe Wejp-OIsen
Danish SubtitIes Adapted by Tilrettelæggelse: GELULA & CO., INC.