På nyårsafton förliste S/ S Poseidon, på väg från New York till Aten.
Endast några få överlevde. Detta är deras berättelse...
Är chefen där? Det är kapten. Hämta honom.
- Får du kontakt? - Ja.
Chefen! Kapten är i telefon!
Det är chefen!
Kan du inte göra något åt stabilisatorerna, Joe?
Det är inget fel på dem! Dessutom har jag fullt upp med pumpen!
Du vet förbannat väl att det är Linarcos fel!
- Kan du upprepa det? Han står här. - Bra! Hoppas han hörde mig!
Okej, gör ditt bästa tills vi är ute ur ovädret.
- Var tusan kom du ifrån?! - Min hytt, sir.
- Det är farligt att vara ute nu! - Jag fick komma när jag ville, sa ni.
Du valde en spännande tidpunkt att komma. Bryr du dig inte om vågorna?
Jag har surfat på 5 m höga vågor, men de här är nog närmare 9.
- 10, närmare bestämt. - Vissa kan bli 90 m.
Jag tror att 18 är max.
Dreja bi! Håll i er!
- Alla livlinor riggade? - Lnte på C-däck.
Säger jag alla, så menar jag även C-däck! Fixa det!
Vilka vågor!
Vi får prata mera när det har lugnat ner sig lite. Är det okej?
Den sista fick oss nästan att kantra. Vi borde ha bunkrat mer i Gibraltar.
Tyngdpunkten är för hög. När pumpen är klar, tar jag in mer barlast.
- Vem är det sen? - Mr och mrs Rogo, M 45.
- Dr Caravello. Ni hade ringt. - Hela morgonen!
Är ni den enda doktorn ombord? Tänk om någon höll på att dö?
Herregud, vem håller inte på att dö...?!
75%... av passagerarna är sjuka. Vi måste ta dem i turordning.
Ta en nu och en om åtta timmar. Stanna i sängen tills stormen är över.
Har vi väntat så länge på att ni bara skulle komma hit-
- och ge henne några piller och säga åt henne att ligga till sängs?!
Hur vet ni att hon bara är sjösjuk?! Det kan vara något annat!
- Ni har inte ens undersökt henne! - Skjut mig, Mike.
Ser ni så sjuk hon är?! Jag vet vad det är. Det är matförgiftning!
Och hur ska hon kunna ta piller, när hon inte ens kan dricka?
Det är stolpiller, mr Rogo. Man... Man sväljer dem inte.
Hur gör man, då?
För helvete, jag vet hur man gör! Bara kör ut dem!
Vi fortsätter ronden, syster.
- Jag tror ändå det är matförgiftning! - Håll käften!
- God morgon, mr och mrs Rosen! - God morgon! Snava inte!
- Den där Martin är inte klok. - Jag gillar honom.
Det är klart, han är punktlig som ett tåg. Du och tåg...
Brukar jag springa efter tåg?
Vem grät i en vecka när de la ner linjen vid 3rd Avenue?
Han är ensam. Det är därför han springer, för att inte tänka på det.
Här är en paketresa till berget där Moses fick de tio budorden.
När vi kommer till lsrael ska vi inte resa runt.
Vi ska lära känna vårt barnbarn.
Tänk, han är redan två år och kan prata-
- och vi har aldrig träffat honom.
Gå ner på knä och be Gud om hjälp, så kanske allt ordnar sig...?
Struntprat! Lnte i mina hemtrakter.
Du kan slita ut knäna på att be om värme i en kall lägenhet i februari.
Det bildas istappar från dina händer!
Om du fryser, så elda upp möblerna men börja inte be!
Lnte så renlärigt, pastor Scott.
Men realistiskt. Använd kyrkan till något positivare än böner.
Som du predikar, är det konstigt att du fortfarande är präst.
Bästa sorten - en arg, upprorisk, kritisk avfälling-
- fråntagen de flesta av mina prästprivilegier, men än är jag med.
- Du tycks njuta av straffet. - Straffet...? Det är en välsignelse!
Förvisad till nåt nytt land i Afrika. Jag fick leta upp det på kartan.
Biskopen gav mig precis det jag ville ha... svängrum.
Frihet! Riktig frihet!
Frihet att strunta i alla regler och symboler!
Frihet att få upptäcka Gud på mitt eget sätt.
Jag måste gå nu. Vi ses.
Ska jag predika i eftermiddag i alla fall?
En sak är säker, ingen lär då somna...
Väderleksrapporten, sir.
Måttlig, sydostlig vind, lufttryck 1016 mb, lugnt och klart.
Fortsätt sakta framåt. Börja ta in barlast.
- Beordra full fart framåt. - Vi har inte nog barlast för det.
- Jag föreslår att vi talas vid ostört. - Börja ta in barlast.
Som representant för den nya ägaren beordrar jag full fart.
Poseidon är för fin för att bli skrot på sin sista resa.
Vi är tre dar försenade. Det kostar mitt konsortium tusentals dollar.
- Vi ska vara framme på måndag! - Jag riskerar inte människoliv!
Ni ska leverera fartyget enligt planerna!
Det är farligt att köra ett instabilt fartyg i full fart.
Ni vet säkert, att jag har laglig rätt att frånta er befälet.
Det finns tre till ombord som har kaptensexamen. Beordra full fart!
Din oansvarige jävel.
Full fart!
- Var kommer bandet ifrån? - Gibraltar. De ska till Sicilien.
De reser gratis mot att de spelar. De ska till en jazzfestival.
- Jag föredrar en Straussvals. - Jag gillar det.
Du gillar väl t.o.m. Säckpipor...?
Visste du att fartygets motorer har fler hästkrafter-
- än kavalleriet Napoleon använde för att erövra Europa?
Häftigt, Robin...
Fartygets generator kan förse både Charleston och Atlanta med ström.
Shelby? Telegram.
- Det är min tur att öppna det! - Var inte så barnslig.
"Mamma och jag inväntar otåligt er ankomst."
"Våra tankar är med er denna nyårsafton. Pappa."
- Vi borde också skicka ett. - Det gjorde jag.
Varför sa du inget?! Jag visste precis vad vi skulle skriva!
Varför fick jag inte en lydigare bror?
Sluta hoppa och ta en dusch. Vi ska gå på gudstjänsten.
På lovet?! Tredjemaskinisten lovade visa mig propelleraxeln!
- Det får du göra sen. - Dra åt helvete!
Säg aldrig så till mig igen!
Dra åt helvete!
Gud är ganska upptagen.
Han har stora planer för mänsklig- heten, som övergår vårt förstånd.
Därför kan vi inte vänta oss att han bryr sig om var och en.
Lndividen är intressant bara som länk mellan det förflutna och framtiden-
- med sina barn och barnbarn-
- och det han tillför mänskligheten.
Be därför inte till Gud att han ska lösa era problem.
Be till den del av Gud som finns inom er.
Ha mod att kämpa för er sak. Gud tycker om modiga själar.
Han tycker om vinnare, inte såna som ger upp.
Även om ni inte kan vinna, så försök i alla fall.
Gud gillar dem som försöker. - Lnte sant, Robin?
Just det!
Nå! Vad ska vi då avge för nyårslöfte?!
Lova att visa Gud att ni har mod att kämpa ensamma!
Lova att kämpa för er själva och andra, för dem ni älskar.
Den del av Gud ni har inom er kommer att kämpa med er!
Förstår du vad det innebär att vara utvald bland alla ombord-
- att få sitta vid kaptenens bord på nyårsafton?
Du behöver aldrig mer oroa dig för att andra ska se ner på dig.
Han bjöd oss bara för att du är polisinspektör!
Du kan gå utan mig!
Vad ska jag göra vid tolvslaget, kyssa kapten...?
Säg som det är - du är rädd att någon ska känna igen dig!
Dumheter! Du har lagt av med allt sånt, du är min fru!
Du kan inte vara rädd att varenda karl du möter är en gammal kund.
- Hör du mig, Linda?! - Håll käften, jag är upptagen!
Du gick inte på gatan länge! Hur många kan det vara?!
Lnser du inte hur liten risken är att någon av dem är med på båten?!
- Du behöver inte skrika. - Jag sa...
- Jag frågade om du insåg hur... - Jag hörde vad du sa!
Jag såg en ung styrman på däck häromdan.
Han såg förbannat bekant ut... till och med med kläderna på.
- Han kanske kände igen dig, än sen? - Gör det inte dig något?
- Då hade jag inte gift mig med dig. - Först grep du mig sex gånger!
Jag måste ju få bort dig från gatan, tills du gick med på att bli min fru.
Kom hit, din eländiga snut.
Vad är det lilla gröna för, mr Martin?
Det är alfalfa, mrs Rosen.
Det är bra för blodet, nervfunktionerna och tillväxten.
Tillväxtdelen fungerar inte, i alla fall inte på mig.
Och det gula? Det är väldigt vackert.
Det är en tokoferol, extrakt av vetegroddsolja.
- Det liknar E-vitamin. - Det är det också.
- Ska inte det höja potensen? - Ryktet säger det...
- Det enda ni behöver är en söt fru. - Jag har nog varit ungkarl för länge.
- Ni är för upptagen av att ta piller. - Nu börjar hon igen...
- Min fru tål inte att se någon ogift. - Det är ren omtanke.
Jag skulle gärna vilja vara gift, men jag tycks inte hinna med det.
Jag går till affären åtta, öppnar nio, stänger sju och går hem åtta-
- utom på onsdagar och fredagar, då går jag hem tio.
Säg åt ert barnbarn att aldrig öppna herrekipering.
Jag förstår. Vi hann heller aldrig något, innan vi sålde vår järnaffär.
- Är ni gift, mr Tinkham? - Nej, jag har en älskarinna.
- Havet. - Den var bra!
Från Atens seismologiska institut.
"Jordbävning under havet, 7,8 på Richterskalan."
"Epicentrum 200 km nordväst om Kreta..."
- Är det honom fartyget är döpt efter? - Ja, den store guden Poseidon.
Enligt grekisk mytologi havets, stormarnas, jordbävningarnas-
- och diverse andra naturkatastrofers gud. En elak rackare.
Ursäkta, kan ni komma till bryggan genast?
Jag ber om ursäkt, plikten kallar.
Kan ni ta över värdskapet så länge, pastorn? Tack.
- Tack, Acres... och gott nytt år! - Tack, sir.
- Vart är ni två på väg? - Neapel, Rom, Venedig...
Det är vår första semester sen vi gifte oss.
Ja. Jag förstår inte varför vi inte tog flyget.
Eftersom kapten bad mig ta över, vill jag utbringa en skål.
- Vad ska vi skåla för? - Kärleken.
Skål för kärleken.
Skål för kärleken, dumbom.
Vad gör egentligen en purser?
Vad man än säger är det han som driver fartyget, inte kapten.
Poseidon är egentligen ett hotell som man har satt för och akter på-
- och jag är hotelldirektören.
- Får jag lov, Susan? Hallå...? - Syrran...
- Jag undrade om du ville dansa. - Tack, gärna.
Det är ett skrämmande mål och det närmar sig.
Seismologiska institutet i Aten, sir.
Det är kapten Harrison, S/ S Poseidon.
Kan ni ge mig mer information om jordbävningen vid Kreta?
Aten här. Epicentrum 200 km NV Kreta-
- varaktighet 42 sekunder.
Efterskalv 3,6 på Richterskalan, varaktighet 10 sekunder.
Rapport om stor bottenförskjutning. Stora dyningar byggs upp åt NO.
Poseidon här. Tack för informationen. Klart slut.
- Är allt fastsurrat? - Ja, sir.
Mina damer och herrar, får jag be om er uppmärksamhet?!
Det är exakt 50 sekunder till midnatt!
Får jag be alla ställa sig upp och fylla glasen!
Mr Martin, i kväll ska ni inte vara ensam. Stå här hos mig.
Får jag be om tystnad, mina damer och herrar?!
10 sekunder... 9... 8... 7... 6... 5...
...4... 3... 2... 1!
Gott nytt år!
Det verkar torna upp sig vid grunden.
- Gott nytt år, förresten. - Tack, detsamma.
- Hastighet? - 60 knop.
Den måste vara gigantisk.
Utkiken, ser ni något? Radarutslag på babords bog, håll skarp uppsikt.
Kikare.
Kapten! Det är utkiken!
- Vad är det? - Jag har aldrig sett något liknande!
En enorm vattenvägg kommer emot oss.
Gode Gud!
Dikt babord! Stäng alla vattentäta skott!
Bemanna pumparna!
Vad tusan är det som händer?!
Marks! Sänd SOS! Sänd SOS!
- SOS! SOS! - SOS! S/ S Poseidon anropar!
- Manny...?! - Belle!
- Klarade du dig? Är du oskadd? - Jag tror det.
- Herregud, vad hände? - Vi har slagit runt.
- Det är ingen fara. - Linda, älskling... Är du okej?
- Var fan har du varit? - Var tror du...? Flugit runt här inne.
Snälla ni... Hjälp mig.
Hjälp mig, är ni snäll.
Teddy...?
Måste gå till... livbåtarna...
Strax, alldeles strax.
Snälla... gå till livbåtarna...
Hör upp, allihop! Stanna där ni är.
Hjälpen är snart här. Fartyget har vattentäta skott.
Bara behåll lugnet och stanna där ni är. Hjälpen är på väg.
- Syrran! - Hjälpen är på väg!
- Är du okej, Robin? - Ja, men jag hittar inte...
Robin! Pastor Scott! Kan ni hjälpa mig?!
- Vad gör du där uppe?! - Vilken dum fråga!
- Är du skadad? - Jag tror inte det.
Håll dig fullständigt stilla! - Du väntar där.
Det ordnar sig! Håll i dig!
Kom hit och hjälp mig!
Ställ er i ring och spänn ut det hårt! Gör ett brandsegel!
Spänn det hårt! Det är bra!
- Hoppa, Susan! Vi fångar dig! - Jag kan inte!
- Var inte rädd, du kan lita på oss! - Du klarar det, syrran!
Hoppa nu! Du klarar det, Susan!
- Det är en baggis! - Kom nu!
Hoppa!
- Är du okej? - Ja.
Hör på, allihop! Snälla ni, hör på!
Stanna där ni är!
- Pastor Scott! - Vem är det?!
Acres! Kan ni hjälpa mig ner? Jag har skadat benet.
Vi ska hjälpa dig, Acres!
Jag heter James Martin. Vore det inte bättre, om vi klättrade upp?
Alla räddningsförsök måste göras genom skrovet.
Ja, vi flyter uppochner. Vi måste klättra upp.
- Vart kommer man därifrån? - Till kabyssen.
Vi kommer upp!
Hur ska vi ta oss genom kölen? Den är av stål!
Akterut, där propelleraxeln går ut.
Det här är ingen leksaksbåt. Låt oss lösa det här.
Charley, tredjemaskinisten, sa att där är skrovet bara en tum tjockt.
- Vet du hur tjockt det är? - Det är en tum mindre än två tum.
Vi klättrar upp, allihop!
- Finns det något att klättra på där? - Nej, det är linneförrådet.
- Dukar? - Vi kan knyta ihop dem. - Det håller inte.
Vi behöver något som... Julgranen! Hjälp mig!
- Nej! - Tänker ni hjälpa till?
Pursern sa att vi skulle stanna här och vara lugna. Hjälpen kommer.
- Jag stannar här. - Typiskt honom, bara följ reglerna...
- Lägg dig inte i det här! - Få arslet ur vagnen och kom!
Välj era ord! Ni låter som om ni kom från slummen!
- Din jävel, gå och hjälp honom! - Okej. Vem fan tror han att han är?
Fort, flytta undan allt. - Vi lyfter på tre.
- Ett... två... - Det är rena självmordet!
Vi är avskurna från världen, vi måste försöka ta oss ut.
- Flytta på er. - Be för oss i stället!
- Ni dör, om ni klättrar upp! - Det kan vi göra här också!
Om vi klättrar upp, kanske vi kan rädda oss. Är ni klok, så följ med.
- Den är tung! - Framåt!
Vi reser upp den!
Var beredd, Acres!
Hugg i, allihop! Knuffa!
- Kan du förankra den, Acres? - Jag tror det.
Hämta er fru, mr Rosen.
- Är du färdig, Acres? - Ja, sir.
Då börjar vi klättra upp.
Jag behöver en apa.
- Ställer du upp? - Ja, sir!
Klättra inuti så långt du kan, sen klättrar du ut, så hjälper Acres dig.
Lnga problem!
Det är en baggis!
- Nu vi andra! - Och när vi är uppe, då?
Till köket, och sen vidare inåt till skrovet.
Och sen slår vi hål och simmar iland...
Ropa "Det är polisen!" Så kanske det öppnar sig...
Nu är det din tur, Susan, men du får ta av dig den långa kjolen.
Klättra samma väg som Robin och titta inte ner.
- Alla de andra, då? - Se om ni kan få hit dem.
Er tur, mrs Rogo, men ni måste ta av er den långa klänningen.
- Hon kan inte klättra i den. - Hon har inget under!
- Jag har trosor. Det räcker väl? - Ge henne er skjorta.
Nästa gång tar du på dig mer, som jag sa.
- Hur går det, Susan?! - Bra!
- Duktig flicka. - Snälla ni, det är ont om tid!
Ni hörde vad pastorn sa.
Han tar oss till maskinrummet. Följ med...
- Vi stannar här, mr Martin! - Lnser ni inte det förnuftiga?
- Vad gör du? - Ge vårt lilla barnbarn det här.
- Ska jag någonstans dit du inte ska? - Tala om en sak, Manny.
Hur längesen är det vi sa "Jag älskar dig" till varandra?
Vem vet? 20 år sen, igår...
Jag älskar dig.
Lnte många människor har fått uppleva det.
Ta på dig det. Du ska ge honom det själv.
Mrs Rosen, vi måste ge oss iväg genast.
En fet kvinna som jag kan inte klättra, mr Scott.
- Jag väntar här. - Det kan jag inte tillåta.
Hör vad han säger.
Finns det något där uppe, som inte finns här?
Ja... livet.
Livet finns där uppe, och livet är väl alltid väldigt viktigt, inte sant?
Ja.
Jag ska klättra.
Snälla Ted, du måste vakna.
Vi måste göra en sak. Du vet hur vimsig jag är utan dig.
- Vakna. - Fröken...
Det är bäst du följer med mig.
Lämna honom...? Det kan jag inte.
Jag kan inte lämna min bror. Han är den ende jag har.
- Vad heter du? - Nonnie.
Nonnie... din bror är död.
Tyckte ni om hans musik?
Jag hade dansat till den... om jag haft någon att dansa med.
Snälla du... Följ med mig, är du snäll.
- Kom nu! Det är bara lite kvar. - Jag kan inte!
- Jag sitter fast! Jag kan inte! - Jodå, det kan du visst.
Jag kan inte! Jag kan inte!
Vad är det som händer? Vad är det där nere?
Duktig flicka!
- Förlåt, att jag var så personlig. - Ni hade inget val.
Jag är inte fru Peter Pan...
Är ni klar? - Följ efter henne.
Ett ögonblick... Säger ni aldrig "snälla ni"?
Om det får er att klättra upp så... Snälla ni.
- Nonnie följer med oss. - De andra, då?
Lngen vill lyssna. De tycks lita mer på pursern än på oss.
Hjälp henne upp, mr Martin, sen följer ni efter.
Du sa inte vad du tyckte om min predikan idag.
- Du frågade inte. - Jag frågar nu.
- Du talade bara för de starka. - Jag ber dig vara stark. Följ med.
Jag kan inte lämna dem. Jag vet att jag inte kan rädda dem-
- och jag tror att vi kommer att dö, men jag kan inte lämna dem.
De har valt att stanna, men varför skulle du göra det?
Vad har då meningen varit med ditt liv?
Jag har inget val.
Jag tänker inte ge upp, John.
Får jag be om er uppmärksamhet? Får jag be om er uppmärksamhet?!
Där är vägen ut, vår enda chans.
Vi måste stanna här tills hjälpen kommer!
Hjälp från vem, från kapten? Han är död!
Alla som var ovanför oss är döda. De är under oss nu, under vattnet.
- Det är inte sant! - Jodå, din uppblåsta skit!
Vi är de enda överlevande och vi måste hjälpa oss själva.
Det är upp till oss alla tillsammans. För Guds skull, följ med mig.
Jag beordrar er att låta bli! Han vet inget om fartyget!
- Han har rätt. - Lägg er inte i det här!
Gud välsigne dig.
- Jag vädjar en sista gång! - Ni vet inte vad ni pratar om!
Vattnet kommer att fortsätta tränga in!
Fartyget kanske hinner gå till botten, innan vi har tagit oss ut-
- men om vi försöker, kanske vi lyckas. Stannar ni här, så dör ni.
Vi stannar hos pursern!
- Ni kunde inte övertala någon, va? - Det blir bara vi. Kom nu.
Gå längre in!
Till julgranen!
Vänta!
Lngen panik!
Lngen panik! En i taget!
- Ta det lugnt! - Håll i mig, pastorn! Håll i mig!
Jag drunknar! Hjälp mig, jag drunknar!
Jag drunknar! Snälla, hjälp mig!
- Var ligger köket, Acres? - Ditåt, sir.
- Vad betyder det? - Brand, sir.
- Är det en branddörr? - Ja, en säkerhetsdörr.
Stängs den automatiskt vid hetta?
Så om det brinner där, så får elden inget syre och kvävs?
- Det är möjligt. - Vi testar.
- Be alla hålla sig undan. - Vänta!
Vet ni vad en eldstorm är? Jag tänker inte låta er döda oss.
Jag tänker gå in, mr Rogo.
Antingen stänger ni dörren bakom mig eller så försöker ni hindra mig.
Nå, hur blir det?
Jag har alltid trott att någon skurk skulle bli min död.
Öppna den!
Ställ er åt sidorna, är ni snälla. Där borta.
Tillbaka, allihop!
Ursäkta mig. Vad gör vi, om han inte kommer tillbaka?
Lnte fan vet jag.
Vi måste göra något. Vi måste tänka ut en plan.
- Vad ska jag säga till de andra? - De kan börja sjunga psalmer...
Tillbaka!
Okej! Vart leder dörren på andra sidan köket, Acres?
- Ner... upp till Broadway. - Vad är Broadway?
En servicegång genom hela fartyget.
Leder Broadway till maskinrummet?
Jag känner inte till nedre däck så väl, men det är möjligt.
- Det gör den! - Leder Broadway till maskinrummet?
Maskinisten och jag gick den vägen när vi skulle titta på ångpannorna.
Då så...
Litar du på honom? Han är ju bara en barnunge.
- Lnga fler julgranar, mrs Rosen. - Det tackar jag för.
- Klarar du det, Acres? - Det är ingen fara med mig.
- Ta hand om din bror. - Kom nu, så går vi.
Det ligger många döda här inne. Och rör inget, det är hett!
Nej, vi brinner upp! Vi måste vända!
L 30 år har jag lytt dig, nu lyder du mig. Vi fortsätter!
- Är det enda vägen, Acres? - Ja, sir.
Vi behöver något att dra upp er med.
Försök med den här, pastorn.
Du först, Acres. Jag behöver dig. - Hjälp honom, Rogo.
Vi lägger den runt hans midja.
Det är nog ditt sätt jag inte gillar, Scott, eller är det något annat?
Vi är kanske rätt lika, och du gillar inte dig själv.
- Är det den vägen? - Nej, det är besättningens kabyss.
- Det är ditåt. - Hjälp de andra upp.
Hugg tag i den här!
- Märkligt att ljuset fungerar än. - Reservaggregat och batterier.
- De ska räcka i tre timmar. - Det får vi hoppas...
- Det finns ingen annan utgång. - Det måste det göra. Tänk!
Det går bra, Belle. - Dra!
Lngen fara, jag har hjälpt pappa dra upp en svärdfisk på 270 kg!
Där nere är luckan, sir.
- Leder den till huvudschaktet? - Det är vad jag har hört.
- Vart leder schaktet? - Till likadana luckor på alla däck.
Det ser inte särskilt lovande ut.
Upp med er!
Vattnet strömmar in!
Håll käften! Upp på rampen med dig!
Alla kan inte vara lika samlade som ni, mrs Rogo...
- Skynda er! - Kasta ner slangen!
- Kasta ner den! - Kom nu!
- Dra! Dra! - Lngen panik nu!
- Rogo, ta med dem den här vägen! - Kom nu!
- Vi sjunker, vi kommer att drunkna! - Gå nu!
Han har rätt. Det finns luftfickor överallt i fartyget.
Vattnet behöver inte tränga in på alla däcken.
- Hur länge håller vi oss flytande? - Andrea Doria flöt i tio timmar.
Det ordnar sig, Nonnie. Vi har gott om tid på oss.
- Gången leder till en lufttrumma. - Genom det lilla hålet?
Det leder till Broadway. Vi har klättrat fyra däck, vi har två kvar.
- Det är enda vägen ut. - Kan en människa ta sig igenom?
- Ni tar er igenom, mrs Rosen. - Hon tror alltid att hon är för fet.
- Rogo, följ efter mig! - Jag, så klart... Varför det?
När vi kommer igenom, måste vi två hjälpa de andra upp.
Mr Martin, ni går sist och ser till att alla är med!
Nu går jag! Om fetknoppen fastnar, vill jag inte bli kvar bakom henne.
Nu är det er tur, barn.
- Om jag fastnar, så knuffa på. - Lngen fara, du fastnar inte.
Akta huvudet.
- Nu är det du, Nonnie. - Nej, med dig.
Mr Acres, var så god. - Kom, så vi inte tappar bort de andra.
Kommer du precis efter mig?
Som två ärtor i en balja... Skynda på!
Hallå!
Hallå, där uppe!
Följ efter mig, och titta inte ner!
- Titta inte ner, sa jag! - Okej.
Duktig flicka! Ta det lugnt!
Det måste vara den här! Skicka upp dem!
Kliv försiktigt. - Nu är det din tur, pojke. Hjälp mrs Rosen.
- Hur går det, mrs Rosen? - Bra, jag är inne i andra andningen.
- Hur är det själv? - Bara bra.
Bry er inte om det där. Bara titta uppåt.
- Är du där, Manny? - Var annars...?
Mrs Rosen... Jag menade inget illa.
- Har jag missat något? - Det där med svärdfisken.
Jag menade inte att ni vägde så mycket.
Oroar du dig för det, mitt i allt det här?
- Du är en snäll pojke. - Säg det till min syster!
- Det går bra, mrs Rosen! Klättra på! - Jag kommer!
Pressa mot min rygg!
Tack! Du kan krypa in först.
Men kryp inte för fort.
- Manny, är du med? - Än har du inte blivit av med mig.
Klättra upp nu.
- Klättra på! - Hur är det, Nonnie?
Förlåt mig, men jag kan inte röra mig. Jag kan inte...
Titta på stegen, titta inte på något annat.
- Jag är här hos dig. Förstår du? - Ja.
Ett steg i taget, sträck upp handen.
Tänk inte på något annat än stegen. Sätt igång nu.
Har ni tagit kafferast, eller...?! Sätt fart!
Snälla mr Rogo...
Flytta upp foten ett steg nu, Nonnie. Kliv upp.
Det är bra. Det första är värst.
Nu tar vi nästa. Ett till. Det är bra.
Ett steg i taget nu. Flytta foten nu. Bara fortsätt.
Det är bra. Nu tar vi nästa.
Vilka hemska explosioner! Vad var det som hände?
- Vi flyter fortfarande. - Titta!
Herregud, det finns fler överlevande.
Vänta här och hjälp de andra. Jag ska se vart de är på väg.
- Vart är ni på väg? - Vi följer doktorn.
- Ni går åt fel håll. Ni går för ut. - Det stämmer, pastorn.
- Ni kommer inte ut den vägen. - Varför inte?
Hela fören är vattenfylld.
- Gå akter ut, till maskinrummet. - Det är borta.
Kände ni inte explosionerna?! Enda vägen ut är för ut!
- Har ni kollat maskinrummet?! - Det behöver jag inte. Vi går för ut.
Snälla pastorn, följ med oss.
Ni går åt fel håll, för fan!
- Vi förlorade Acres. - Han föll ner i schaktet.
Var fan höll du hus?!
- Vad menar du med det? - Jag bad dig hålla reda på alla!
- Mr Rogo gjorde sitt bästa... - Du behöver inte försvara mig!
Jag börjar få nog! Vem fan tror du att du är - Gud Fader själv?!
Han var skadad...
Fartyget krängde, han föll, schaktet exploderade och han är död!
Har du något att tillägga?!
Jag sa att jag skulle få ut alla härifrån och det ska jag!
Vart var alla de andra människorna på väg?
Till fören... men de har fel.
- Fören ligger under vatten! - Hur vet du det?! Har du sett det?!
Om de tror sig veta, kanske vi ska följa med dem och inte med dig!
Bara för att tjugo personer tänker dränka sig, så har de rätt?
Typiskt, bara följ reglerna...
Vänta! Vi andra skulle känna oss tryggare, om ni två slutade bråka.
- Vad vill ni att vi ska göra? - Vi gör en överenskommelse.
Jag går akter ut till maskinrummet och om det går, gör vi som jag vill-
- om inte, går vi för ut. Är det uppfattat?
Du har en kvart på dig. Om du inte är tillbaka då, går vi för ut.
Avgjort.
Borde vi inte se oss omkring efter sånt vi kan behöva-
- som mat och annat som är bra att ha?
Börja leta, men håll er här i närheten.
Vänta lite, Manny. Jag vill fråga dig en sak.
- Jag följer med mr Scott. Stanna här. - Jag ska leta efter saker.
Okej, men gå inte långt.
- Har du en näsduk, Manny? - Den är inte särskilt ren.
Pastor Scott?
Mr Scott?
- Varför är du inte hos de andra? - Jag... jag är rädd.
Jag känner mig tryggare hos er.
Ni kommer väl att hjälpa oss ut härifrån?
Det kan du lita på, Susan.
Vi kommer inte ut här, men vi gick förbi många andra gångar.
Vi ska leta igenom allihop tills vi hittar maskinrummet.
Okej. Kom nu.
Vi kommer aldrig att få träffa vårt lilla barnbarn, eller hur?
Du måste tänka positivt. Vi kommer att få träffa honom.
Om några av oss ska klara sig, hoppas jag det blir de två barnen.
- De har hela livet framför sig. - Sluta ge upp våra liv.
Vi kommer att klara oss, allihop. Sitt här, så ska jag...
Manny...
Du är en god människa... en underbar människa.
Lova mig en sak. Om jag inte är tillbaka om fem minuter-
- säg till de andra att jag hade fel. Säg till Rogo att de går hans väg.
- Jag lovar, men ni kommer tillbaka! - Jag kommer tillbaka.
Har du sett? Ett nytt sätt att klippa folk på.
Spänn fast kunden, hissa upp och vänd på honom-
- låt håret hänga ner och klipp, klipp, klipp...
Min bror Teddy har vackert hår.
Han är död på riktigt... inte sant?
Jag kan inte leva utan honom. Det kan jag inte.
Nonnie, du kommer att leva vidare.
Det gör vi. Vi måste.
Till att börja med tror man inte att det är möjligt-
- men tro mig, med tiden hittar man andra saker, andra människor-
- någon annan att bry sig om. Du ska få se.
HERRAR
- Konjak, rep, yxa... - Vi hittade de här.
- 17 minuter och han är inte tillbaka. - Nu går vi!
- Kan vi inte vänta lite...? - Varför det?! Nu går vi ditåt!
- Mr Rogo! - Vad har hänt?! Var har du varit?!
Mr Scott hittade en lucka som kanske leder till maskinrummet-
- men om han inte kom tillbaka efter 5 minuter skulle jag säga till er-
- att vi skulle gå åt det hållet ni ville.
Här har vi slösat bort tid, när vi borde gått med de andra! Kom nu!
Efter allt han har gjort?! Vi måste ta reda på vad som har hänt honom.
- Ni pratar som om han var död. - Vi kom överens och så blir det!
Vi följer efter de andra! Kom igen!
Jag hittade det! Jag har varit där!
Jag har sett maskinrummet och en väg ut.
Det är hitåt. För att säga som du: "Kom igen!"
- Var är Robin?! - Jag såg honom gå ditåt.
Visa de andra till luckan, Susan. Jag letar upp Robin.
- Jag kan inte gå utan honom! - Litar du på mig?
Du är den enda som vet var luckan är. Jag ska leta upp Robin.
Stackars lille pojke...
Robin! Kom hit!
Här inne, uppför stegen.
- Upp med dig nu! - Lnte utan Robin!
- Nu klättrar du upp! - Robin!
Herregud!
Hit med honom!
Klättra upp, grabben!
- Förlåt, jag behövde gå på toa! - Vilket idiotiskt sätt att dö på!
Jag sa förlåt!
- Vart ska vi nu?! - Ner! Stäng den vattentäta dörren!
Vi har klättrat upp åtta däck! Alla däck under oss är vattenfyllda!
Lnte maskinrummet, jag har sett det! Vi klättrar ner!
- Här är inget jävla maskinrum! - Var fan är vi?!
- Gången leder dit. - Den är vattenfylld nu!
Då får vi simma. Ge mig repet.
Då måste väl maskinrummet också vara vattenfyllt?
Det ligger ett däck högre upp, ovanför oss.
Jag simmar genom gången, det är högst 10 m.
- Lnte mer...?! - Vi klarar det!
Jag simmar igenom och fäster repet, sen rycker jag i det.
Ni andra drar er längs repet. Det tar högst 30 sekunder.
Hur länge kan ni hålla andan? Pröva! - Mr Rogo, ta tiden.
Se här! Jag var New York- mästarinna i undervattenssimning.
Jag höll andan i 2 minuter och 47 sekunder. Låt mig göra det.
- Du var bara 17 år då! - Ni har släpat mig ända hit.
Nu har jag chansen att hjälpa till. Snälla ni, låt mig göra det.
Jag kan hålla andan medan jag simmar 10 m.
Tack.
Ta ett djupt andetag!
- Är det någon som tar tiden?! - Jag.
Det är bara jag som har tränat på att simma i gångar och trappor.
Varför tror ni att ni kan om inte han kan?
Fråga vem ni vill i simsällskapet!
Att jag gått upp lite i vikt, betyder inte att jag inte har idrottat.
- Hur lång tid har gått? - 39 sekunder.
- Repet slackar! - Han kanske är framme.
- Vänta lite. - Han skulle rycka.
- Vad fan ska vi göra? - Dra tillbaka honom!
Lossna, din jävel!
- Var försiktig, Belle. - Tror du att jag är vårdslös...?
- Vad fan tar hon sig till?! - Hon vet vad hon gör.
Hon måste ha hittat honom!
De klarade det!
L vattnet är jag en mycket slank dam, mr Scott.
- De signalerar ju inte! - Ge dem lite tid.
Jag är nog inte simsällskapets mästarinna längre...
- Håll ut, mrs Rosen. - Mr Scott...
Man känner när det räcker. Låt mig dö.
Snälla ni, låt mig dö. Ge Manny det här.
Säg att han ska ge det till vårt barnbarn... från oss båda...
Det är tecknet för liv.
Livet betyder alltid väldigt mycket...
Å, Gud... inte hon!
Lnte hon...
- Något har hänt! De borde signalerat! - De har haft gott om tid.
- Jag simmar dit och ser efter! - Då drunknar du också!
Låt mig göra det! Det är min fru!
Jag gör det! Stanna här tills jag kommer! Ficklampan!
- Snälla Mike...! - Lugn, jag kommer tillbaka.
- Varför ryckte du inte i repet? - Jag fastnade.
- Mrs Rosen befriade mig. - Vore det inte för er, mrs Rosen...
Hämta hit de andra.
- Vad ska jag säga till honom? - Lnget! Bara hämta dem!
Ni var en modig kvinna.
Mycket modig.
- Jag är okej. - Hur är det med Belle?
Hon kom igenom. Hon räddade prästen och banade väg för oss.
Men något gick på tok, va?
Mr Rosen, hon gjorde allt... Följ repet, mr Rosen!
- Det hände något, eller hur?! - Hon kom igenom!
Kom fram hit en och en.
Ta några djupa andetag, dra er längs repet, så är ni snart i maskinrummet.
Det är ovan vatten, som han sa. Ni ungar börjar.
Jag simmar tre längder under vatten, syrran klarar bara två.
Ta några djupa andetag.
Lväg nu!
Jag kan inte simma.
- Kan du inte? - Nej, inte ett simtag.
- Nu är det ni två. - Ni först. Jag hjälper henne.
Okej, men skynda på!
Kan du verkligen inte simma? Men du kan väl hålla andan?
Bara dra ett djupt andetag och håll andan när vi dyker-
- och håll i mitt bälte så drar jag dig igenom.
Du måste, Nonnie. Jag simmar inte utan dig.
Du menar allvar, inte sant?
Vi kan väl stanna här? Vi behöver inte följa med de andra.
- Vad tror du händer sen, då? - Vi kan bli räddade.
Kanske... kanske inte.
- Du lämnar mig inte? - Jag simmar inte utan dig.
Jag...
Jag behöver bara hålla andan, det är allt...
- Och släpp mig inte. - Det ska jag inte.
- Färdig? - Nej.
Dra tre djupa andetag, så ger vi oss iväg sen.
Belle...
Gick det bra, älskling?
Jag har hittat propellerutgången. Vi är snart där, vi måste fortsätta.
Din jävel, har du inga känslor?!
Hör på! Mrs Rosen är död, vi kan inte väcka henne till liv.
Vi måste fortsätta. Det är vad hon hade velat.
Kom nu, rör på påkarna! Res på er!
- Ni också, mr Rosen. - Min plats är hos henne.
Hör på, mr Rosen...
Det sista hon sa var: "Ge det här till Manny."
"Han ska ge det till vårt barnbarn från oss båda."
Er plats är hos de levande.
Om ni inte följer med oss, dog hon förgäves.
Kom nu!
Okej, men gå ni i förväg.
Jag vill stanna hos henne en liten stund till.
Ni får en minut på er.
Ser ni den röda ventilkranen? Bakom den är propellerrummet.
Den blanka saken är propelleraxeln.
Vi kommer upp via den här lejdaren. Följ efter mig.
Den här vägen, mr Rosen!
Vi kommer inte förbi där, vi måste klättra upp.
Vänta här.
Bara en dörr till, så är vi där!
Där är det, mr Rogo, precis som jag sa!
Den lilla skiten hade rätt.
Linda! Linda!
Du där, prästen!
Din förbannade lögnhals och mördare!
Du lyckades nästan lura mig!
Jag började tro på dina löften, att vi faktiskt hade en chans!
Vilken chans...?!
Du tog ifrån mig den enda jag någonsin har älskat!
Min Linda!
Du dödade henne! Du dödade henne.
Du dödade henne.
Du dödade henne...
Mr Scott, den heta ångan! Den blockerar vår flyktväg!
Vad kräver du mer utav oss?! Vi har kommit ända hit, utan din hjälp!
Vi klarade det själva!
Vi bad inte om din hjälp, men kämpa för helvete inte emot oss!
Lämna oss ifred!
Hur många offer till?! Hur mycket mera blod?!
Hur många liv till?!
Det räckte inte med Belle!
Lnte med Acres heller!
Och nu flickan!
Vill du ha ett liv till?! Ta mig, då!
Ni klarar det! Fortsätt!
Rogo, för dem i säkerhet!
Kom tillbaka, Susan! Du kan inte hjälpa honom!
Kom tillbaka, Susan!
Klättra upp igen! Kom hit!
Vad håller ni på med, mr Rogo?!
Ni hörde vad pastorn sa! "För dem i säkerhet."
- Sätt igång, för oss i säkerhet! - Det ordnar sig, syrran!
Vad var ni för polis?!
Ni har bara gnällt och klagat, alltid lika negativ och destruktiv!
Nu har ni chansen att göra något positivt!
Tänker ni ge upp med svansen mellan benen, mr Rogo?!
Nu räcker det.
Ta dig samman nu, Susan. - Ta hand om din syster.
Följ med dem, Nonnie. - Kommer ni, mr Rosen?!
Akta er för dörren, den bränns!
Vad gör vi nu? En återvändsgränd.
Ursäkta mig, men jag tror inte det.
Vad tror du inte?
Vi är i propelleraxelgången. Lngenstans är skrovet tunnare.
Det är bara en tum tjockt.
Tysta! Jag tyckte jag hörde något!
Herregud, det är någon på utsidan!
- Vänta! - En gång till!
Vänta! Vänta!
En gång till!
- Sluta! Det är meningslöst! - Nej, fortsätt!
Mr Scott hade inte slutat! Fortsätt!
Vänta!
Herregud, det är någon där...
Prästen hade rätt! Den underbara jäveln hade rätt!
Titta! Titta!
Akta er! Tillbaka!
- Hur många är ni där nere? - Sex!
- Lnte fler? - Har ni räddat några fler?
- Lnga från fören? - Nej.
Översättning: SDl Media Group
[SWEDlSH]