Människan avslöjar då och, då en så dunkel hemlighet..
att hela vår framtid ändras för alltid.
Elden, elektricitet
atomklyvning
I 3000-talets början avslöjades ännu en sådan hemlighet.
Den skulle kunna förändra människans roll i universum.
Vi kallade den för Titanprojektet och den var ett bevis
på den obegränsade kraften hos människans fantasi.
Det var kanske det som drejerna fruktade mest
för det förde dem till oss utan förvarning
och utan misskund.
Cale - den dag när drejerna kom ner från himlen
var det enda som var viktigt, att hålla dig i säkerhet.
Perfekt!
Hallå där sluta! Kom igen!
- Cale, är du ok?
- Jag är ok.
Pappa min uppfinning gick sönder.
Ok, då fixar vi den tillsammans. Men inte idag, Cale. Vi måste gå nu.
Pappa, vart är alla på väg?
Vi ska också härifrån. Vi måste alla sätta oss i säkerhet.
Professor Tucker! Professor Tucker! Drejerna har brutit igenom det globala försvarssystemet
- Kom igen, min son. - Kommer vi att få bort folk i tid?
- Inte om vi sitter här och snackar. - Jag vill köra.
- När du blir äldre. - Jag är äldre än fyra år.
- Håll i dig.
Whoa !
Fortsätt till evakueringsskeppen. - Är Titan klar för start?
- Väntar bara på dig, sir! Underrättelsetjänsten säger att drejerna inte vet var Titan finns.
Annars hade de träffat oss redan
Låt oss hoppas att de har rätt.
Fiendens krigsskepp har kommit in i Jordens solsystem.
Ska vi åka med den?
- Wow! - Cale,
- Jag måste åka i ett annat skepp.
- Jag måste åka bort ett tag.
Nej, pappa. Nej.
- Tek kommer att ta hand om dig. - Men jag vill åka med dig.
- Sir- - Jag vet. Men det är inte säkert.
- Sir ! - Professorn. - Ok, jag kommer!
Cale... Här, ta denna. Så länge som du bär den finns det hopp.
- Vi ses igen jag lovar, ok.
- Nej. Det är inte ok!
- Tek. Håll honom i säkerhet. - Nej. Pappa!
- Korso, gå. - Kom tillbaka
- Evakuera. Evakuera. - Lycka till, Sam Tucker.
- Lystring, piloter Drejerna attackerar..
- Detta är Tucker. Ta ner mig.
Lystring, piloter.
Drejerna attackerar räddningsskeppen.
Är vi alla här? Bobby, spänn fast dig.
- Nu Sam. Nu. - Åk pappa. Åk.
- Bort härifrån. - Kom igen
# Lose my head to the chemical freeway #
# Comin' up on overload Losing sure is easy, so I am no more #
# But I'm not broken #
# In my dream, I win #
# Out here, I'm nothing #
# A cosmic castaway #
# In my head I'm a chemical dreamer Speed up to the burn out mode #
- # Comin' up to fifth dimension Beautify, don't crucify me #
- # So I need no mindgame poisoning my lonely soul # - Här får du.
- # Losing sure is easy so I am no more #
- # But I'm not broken #
# In my dream, I win #
- Det är lunch. En timme för lunch. - # And I take over #
# 'Cause I'm no loser #
- # And I'm in and you're not # - Whoo ! Whoo-hoo !
# Bad dreams don't stop #
# But I'm all screwed up #
# A cosmic castaway, yeah #
# A cosmic castaway #
- Tillbaka i kön. - Hur står det till, Chowquin?
- Vänta, Chowquin. Vänta
- Hallå där, det är jag, Cale. Jag är inte en av dessa förlorare
- Människor väntar.
- Snobbiga jordkräk.
- Du får väl stå ut med oss "förlorare." - Räkna inte med det
- Vänta på din tur. Jag tar expressen. - # Cosmic castaway #
- # Yeah # - Du blir dödad om du går genom hamnen.
Fegis. Chansen att ett skepp ska docka är tusen mot ett.
- # Yeah, a cosmic castaway #
- Och det skulle vara just den.
Wow.
- Hej.
- Mm-hmm.
- Hallå, va.. Hallå!
- Wow.
- Vi har dockat, kapten.
- Ok. Håll henne varm. - Vi hörs.
- Hur går det idag? Jobbar hårt? Bon appétit.
- Nästa. Rör på er i kön. Varsågod.
- Akrennisk skalbaggssushimi. - Har du ketchup?
- Ketchup?! Du behöver inte ketchup. Nästa. Fortsätt.
- Han är en skam. Dessa smutsiga människor.
- Ketchup... Att han vågar. Snyggt huvud, människa.
- Jag ber inte om mycket. Jag vill bara att de dödar maten innan de serverar den till mig.
- Jag gör ett hederligt dagsarbete. Jag vill ha död mat.
- Mm. - Är det för mycket begärt?
- Hör du något knastrande? - Och vad står på med Chowquin?
- Du skulle ha sett honom. - Ha-ha, Inte stor chans.
- Han var så utom kontroll, behandla mig som någon sorts... - Människa?
- Inte mer solidaritetssnack nu igen.
- Om du hade studerat människans historia som du blivit tillsagd..
- ..skulle du kanske ha insett att du inte är ensam. Och varit bättre förberedd på framtiden.
- Jag ska säga något om din så omtalade framtid. - Mmm.
- Varje dag när jag vaknar är det nutid, samma smutsiga, tråkiga nutid.
- Jag tror inte att framtiden finns.
- Hör du knastrandet?
- Ja, nu är det dags.
- Vi måste bort från denna soptipp. - Ta't lugnt, jag fattar.
- Ingen panik. Tänk bara på det som en stund att flyta. Två sekunder. Lugna er.
- Behövde bara lite kärlek.
- Åter till ätandet, baby.
- Ok. Tja... Jag är mätt.
- Ohh.
- Hallå där, Cale.
- Firrikash. Po, Hur går det?
- Du gjorde ett hemskt trick därborta. - Vi tycker inte om din attityd.
- Du har varit lite snobbig.
- sn.. sn.. Jaha? Tja, jag måste göra något åt det.
- Vill ni jaga människor ska ni komma ihåg att vi reser i grupp.
- Vad gör du? - Det kallas allmänt för att hjälpa.
- Jaså? Men, varför?
- Ibland hjälper folk varandra bara.
- Åh, ok.
- Så du säger att du inte vill ha något i gengäld.
- Ok. Kanske vill jag det. - Vilken chock.
- Jag vill att du riskerar ditt liv, ger upp allt du har för vår mission..
- ..där du får möta terror, tortyr och kanske en hemsk död.
- Och jag skulle göra det därför att...?
- Därför att... Det är värt det. Därför att... mänskligheten behöver dig.
- Du kanske inte har sett dig omkring, men det är inte många av oss kvar.
- I den här takten läser de snart om oss i historieböckerna
- och visar våra ben på rymdvarelsemuseum.
- Ja, kanske... att få sin planet sprängd kan ha den effekten på en art.
- Jag har kanske haft fel alla dessa år och ditt tal fick mig att se det.
- Du har verkligen förändrat mig. Det är vackert.
- Jag tror vi måste kramas.
- Åh, herregud... - De har verkligen krossat dig. - Hallå, Ha detta klart för dig
- Jag känner dig inte ens. Jag vill inte delta i er mission,
- Och jag behöver inte din hjälp med dessa överdimensionerade idioter.
- Ok.
- Jag tror han kallade er för idioter.
- Whoa ! - Korso.
- Kapten, detta är Akima. Vi är inte ensamma.
- Är vi i gott sällskap?
- Nej, kapten.
- Jag tror att vi har hamnat i ett mycket dåligt sällskap
- Uppfattat. Låt oss förbereda avfärd.
- Tek, Jag behöver hålla mig borta ett tag.
- Du vet inte ens hälften. - Ha-ha.
- Stör du forftarande folk? - Stick.
- Bra jobb med grabben, Tek. En charmknutte.
Jag trodde du skulle hjälpa mig bli av med honom mycket tidigare.
- Tek, Vänta. Vem är det? Känner du honom? - Joseph Korso.
- Jag jobbade med din far på Titan. - Min far...!
- Jag har ingen far. Tog du hit grabben?
- Ja. - Jag förstår inte. Varför?
Har du forftarande ringen från din far?
- Ge mig den. - Ge tillbaka den!
- Cale- - Shh.
- Ahh.
- Aha. Här..
- Ta på den. - Hmm.
- Hur gjorde du...? - Det är en lagringsenhet.
- Den är genetiskt kodad till din far, därmed till dig.
- Det är en karta, Cale
- Den kan berätta för oss var din far gömde Titan.
- Därför har jag lagt ner 15 år på att hitta dig.
- Titan betyder allt. Mänsklighetens framtid hänger på att du hittar det.
- Jag? Ta't lugnt. Ta't lugnt.
- Jag ? Nej, nej, nej. Jag är inte... Tek, lyssna här.
- Det måste finnas någon bättre.
- Det är dags. Dags att sluta springa.
- Egentligen...
- Jag tror att det är dags att börja.
- Drejer. Vad är det de vill?
- De vill ha dig. Av samma anledning som jag - fast död.
- Hur vet du att de vill ha mig död?
- Jag tror dig.
Vi måste till köket.
- Korso, gravitetsmotorn.
- Klar? - Tek, jag leder dig in.
- Jag stannar här. - Det kan du inte.
- Ta hand om grabben. Han är inte fullvuxen än.
- Nej, du kommer med. - Nej, Cale. Jag kommer att läsa om dig
- Följ mig.
- Whoa !
- Tja, detta skulle vara bra om vi tänkte baka.
- Åh, min mat. Ni är för bedrövliga.
- Ni är osanitära! Jag hoppas de tar er.
- Jag ska vittna mot er, och ni kommer aldrig ut ur fängelset.
- Ni får all ketchup ni vill ha.
- Drejerna! Jag måste sticka nu. - Följ fulingen.
- Jättebra. Ingen letar efter oss här!
- Stick!
- Gå! Gå!
- Han är skurken! Jag ska inte ens vara här. - Kom igen! Jag är bara kock.
- Åh, hur kommer jag ut härifrån? Kom igen. Varför händer detta mig?
- Idiot... Snälla. Idiot...
- Hej. De gick ditåt. De kom in i köket, och förstörde det.
- Mitt i prick.
- Vi måste härifrån.
- Stick!
- Stick! Spring!
- Över. - Huh ?
- Kanske nästa gång. - Hallå där, jag kan flyga den också.
- Den startar inte.
- Jag har en idé.
- Försök. - Whoa!
- Oj!
- Ta't lugnt grabben. Jag kommer.
- Upp med huvudet!
- De låser dörrarna.
- Åker inte framåt, utan uppåt - Uppåt?
- Skynda på!
- Du borde hålla fast dig. - Ja. Jag kände det.
- Katapult. Var är katapulten? Cale?
- Denna modell har katapult, eller hur?
- Och du var orolig.
- Vad menar du, "var"?
- Akima, vi behöver plockas upp. - Lite sent för det.
- Jag är rakt ovanför. Kan ni ta er hit? - Tiden räcker inte.
- Har inte mycket tid.
- Andas ut. - Du skojar.
- Andas ut. - Åh, nej, nej, nej.
# Comeback down to Earth, oh, yeah #
# Comeback down to Earth Comeback down to Earth #
# Oh, yeah Comeback down to Earth #
- Är den död? Kan vi äta den?
- Nej. Den är inte död.
- Vilka är ni? Försvinn.
- Vad står på - Preed, du står i ljuset.
- Så moderlig kärlek för ämnet.
- Varför är jag naken? - Du praktiskt taget lyser av moderskänslor, Akima.
- Det är mycket tilltalande. Jag måste ha dig.
- Fortsätt drömma. - Akrennier drömmer inte, vet du väl?
- De badar inte mycket heller. - Jag är forftarande naken.
- Det märkte jag inte. Var stilla nu, eller så förlorar du något viktigt.
- Ge mig sonden. - Sonden? v..vart ska sonden?
- Jag känner mig faktiskt mycket bättre. Hallå!
- Storartat. Korsa halva galaxen..
- ..nästan få häcken bortskjuten av drejerna..
- ..bara så vi kan rädda fönsterputsaren.
- Bara så att du vet, jag råkar vara mänsklighetens sista hopp.
- Jag gråter för rasen. - Du duger.
- Jag menar, jag är den som har kartan. - Detta är stark medicin, eller hur?
- "Stark medicin"? Låt mig se.
- Är det verkligen den? Kan den rädda oss?
- Ja, jag antar det.
- Vet du vad det betyder?
- Jag vill verkligen ha byxorna nu.
- Akima, om pojken inte svävar mellan liv och död..
- ..vill Korso att Gune kollar kartan så vi kan ange en kurs. Ok?
- Är vi klara med tafsandet?Detta är inte en bar för ogifta.
- Detta är inte en bar för ogifta. - Vi är klara.
- Jag sa aldrig jag skulle hjälpa er. Vi har aldrig pratat om vad jag får ut av det.
- Men du blir en hjälte. - En hjälte? Lägg av.
- Jag menar, det måste finnas något på Titan som är värt att sälja.
- Så vi riskerar skinnet för en hög lodisar från Lösdrivarkolonin?
- Var är mina byxor?
- Gissa var Akima växte upp. - Lösdrivarkolonin?
- Ja. Pojken lär sig. - Vänta. Vad är ditt..
- ..Preed! Vänta. - var är Korso? Jag vill prata med honom.
- Jag tror han är i navigeringsrummet. Vi är på väg dit nu.
- Se dig för vem du trampar på.
- Eller du gör vad då?
- Åh, den älskvärde och begåvade Stith. Det här är Cale
- Minns du Cale. - Nej, nej, får inte prata.
- Målsiktet har pajat på en av akterkanonerna - igen.
- Va? Tror du detta är en nöjeskryssning?
- Hon är en liten raring. Vapenspecialist. Hon är normalt trevlig.
- Utmärkt! Det är inte illa nog.
- Verktyg över hela golvet. - Kämpa för det goda, min skatt.
- Preed, jag ska döda dig. Ok? Jag ska döda dig.
- Jag är utbildad och väl påläst. Jag är inte en mekaniker!
- Jag har min stolthet, Gune ?Guney? Är du därinne?
- ...multiplicera med friktionsgraden
- ..tillsätt nödvändig kraft...
- Gune ? - Åh.
- Titta där. - Verkar detta bekant? Vet du vad det är?
- Inte jag heller. Jag gjorde den i sömnen inatt Jag använde tydligen Gindrogac. Mycket ostabilt.
- Gune. - Jag satte en knapp på den. Ja.
- Jag vill trycka på den, men vet inte vad som händer då.
- Få se nu. Tre, fem, tjugotvå, sjuttiofyra,
- elva...
- Nej, nej. Försiktigt.
- Det är perfekt. - Åh, ja.
- Hallå! - Perfekt. Du fixade det!
- Så, var är vi nu?
- Här är vi. Precis här. - Bellasankvadranten.
- Ca tre miljoner keks från Tau 14. Hurså? Har du hemlängtan?
- Måste ha ett hem för det. - Mmm.
- Translucent tvåfotigt mesomorft manligt foster.
- Ja, ja, det är mycket fascinerande, men titta på detta.
- Det är en karta, Kan du läsa den? - Kan jag läsa den?
- Klart jag kan läsa den. Jaha. Hmm.
- Så, vad ser du? - Åh, ja!
- Detta är Pl'ochda.
- Och detta... detta är...Solbrecht !
- Och detta...Vad är detta?
- Det är... Det är lunch. - Vad är lunch?
- Mmm.
- Spagettirester, köttbullar - Iiknande i alla fall - och Caldoch-skit.
- Vem åt det före dig? - Hallå!
Ahh !
- Du ska få veta en hemlis. Han är galen. - En annan sak.
- Han har aldrig fel. - Vart ska du, Gune?
- Ahh, Sesharrims trasiga måne.
- Bara 13000 keks bort.
- Låt Akima ange kursen. - Vi är på väg.
- Vad finns på Sesharrim? - Gauol. En gammal ras.
- Underbart. - Detta är ingen nöjestur.
- När drejerna sprängde Jorden trodde att ett liv på drift
- skulle knäppa oss, tillintetgöra oss.
- Vill du verkligen att dessa usla kräk ska få rätt?
- Bara lägga dig ner och dö? - Lite sent
- 15 år för sent att rädda människan. - Men vi hade det bra ett tag
- Det handlar inte om att ha det bra. Det handlar om vår överlevnad
- Titan var en vision, universums mest avancerade skepp.
- Det skeppet kan återförena mänskligheten, för att ge oss ett hem.
- Och enda sättet att hitta det ligger i dina händer
- Så ni räknar verkligen med mig, då.
- Det gör vi alla. - Jaha.. men..
- Om jag inte tycker om hur det går
- ska jag visa er hur lik jag är min far.
- Jag sticker.
- Inget ställe att landa på ön.
- Landa på korallrevet.
- Vi tar släden. Se om vi kan hitta Gauolerna.
- Preed, du och Gune vaktar skeppet. - Vakta skeppet?
- Och håller motorerna varma. - Ja, de kommer att vara fina och varma.
- Hmm. - Jag vill inte att drejerna tar mig med byxorna nere.
- Välkommen till Sesharrim, Cale.
- Planeten stinker. - Väteträd.
- Kör in i ett av dom och vi sprängs till rykande småbitar.
- Hallå. Någon här?
- Vi letar efter gauolerna.
- Exakt hur ser gauolerna ut?
- Vet inte. De visar sig inte mycket.
- Vi har en kille här med en karta som ni borde känna till.
- Jag tror vi vet vad som hände gauolerna.
- Öppna eld vid fem.
- Vi rensar en väg till släden. Alla redo?
- Ett... två...
- Vänta.. Nej, nej, stopp.
- Jag tror de är gauolerna.
- Åh.
- Här borta.
- Snabb liten djävul.
- Ok, jag kopplar mig till centraldatorn
- och ställer om avreseprotokollen.
- Ja. Det går framåt. Jag tar mig framåt!
- Va, Vänta!
- Hmm.
- Åh. Hmm.
- Månen. Månen! Just det, ja. Det var så vi visste vi skulle hit.
- Min far gjorde en karta med den månen på. Varför?
- Finns skeppet gömt där?
- Åh.
- Hmm. Ahh.
- Det måste finnas någonstans i Andalinebulosan.
- Vi fixade det.
- Titan är så gott som vår.
- Han måste ha varit här, stått här. Precis här.
- Vem? - Min far.
- Stick!
- Snabba på!
- Vi måste komma till stranden.
- Akima!
- Varför skjuter de inte på Cale? - De vill ha honom levande.
- Kom igen, killar. Ta upp den.
- Snyggt fångat.
- Upp! Upp!
- Preed, kom. Preed, var är du
- Vänta.
- Preed, kom!
- Preed !
- Preed, Preed, Preed! skulle inte du hålla utkik efter drejerna?
- Ja, grottman. Det stämmer. Drejer dåliga, vi bra.
- Titta nu på något lysande.
- Vad med det här?
- Tja, titta en gång till.
- Drejer!
- Aah !
- Kapten, vi är på väg. Var är du?
- Jagas av drejerna bland väteträden.
- Se om du kan hitta dom. fort! - Titta där.
- Akima! - Håll i er!
- Snyggt.
- Ner.
Kom igen, visa er.
- Ner! - Cale!
- Jag fick dom!
- Whoa!
- Preed, Titta! Där är dom!
- Åh, nej!
- Håll i dig, Akima!
- Skjut inte!
De har Cale!
- Gune, beräkna deras kurs. Stith, ta vapnen. Gå ombord.
- Snyggt jobb med att täcka oss, Preed!
- Det är du som är vapenexpert. - Vad höll ni på med, tog en tupplur?
- Nog nu! Ok, drejerna tog Cale.
- Men de ska inte komma undan med det.
- Nu slutar vi pladdra och hämtar honom
- Vår enda chans att finna dom är att spåra Akima. Stith, sätt igång!
- Hmm.
- De kommer att använda dig för att ta reda på var Titan är.
- Antagligen spränger de det när de hittar skeppet.
- Ja, tja, vem vet om det skulle ha funkat i alla fall? - Varför skulle det inte gör det?
- Kanske Korso kommer till Titan först.
- Varför bryr du dig så mycket om det?
- Jag uppfostrades omkring folk
- "Lodisar från Lösdrivarkolonin", tror jag det kallades.
- Jag minns knappt Jorden, men de äldre brukade berätta om den.
- så den kommer aldrig skulle förloras helt.
- Oavsett hur tufft det var, och det var tufft
- höll minnena andan uppe.
- Vi hade ett hem en gång.
- Titan är vår chans att finna ett igen.
- Jag antar att det är så jag hamnade här.
- Vad är de rädda för? Vad gjorde människan mot drejerna?
- Det är inte vad vi gjorde. De är rädda för vad vi kunde bli. - Hmm.
- Ja, jo. Det verkar som vi håller på att bli utdöda.
- Cale. Är du ok?
- Akima !
- Cale !
- Nej! Sluta!
- Lämna henne ifred!
- Akima!
- Nej!
- Akimas signal blir starkare. Jag tror den kommer från slavburarna.
- Drejkapseln. Vad finns inuti? - En människa.
- Hon är min! Jag såg henne först.
- Vacker.
- Ok!
- Jag slår ut vakten. - Ta det lugnt, stora flicka. Detta kräver list och knep.
- Hallå. - Ah.
- Jag är en akrennisk handlare.
- Kan vi titta lite på den nya lasten innan den går till marknaden?
- Det är inte tillåtet. - Traditionellt, nej, du har rätt.
- Men jag behöver verkligen en ny slav.
- Sluta skruva dig, mask!
- Och jag kan inte vänta till auktionen. Jag måste komma med skytteln.
- Jag har avtalad tid för att raka öronen. Det måste bokas månader i förväg.
- Förstår ni problemet. - Hmm.
- Du ljuger. Han är inte en slav och du är inte handlare.
- Men... jag... - Han beter sig inte som en slav.
- Titta hur han står. Antagligen f.d. militär. - Hur..?
- Akrenniska handlare hotar alltid innan de ber om en tjänst. Det är tradition.
- Och era skrudar är gjorda av överkast.
- Bara av nyfikenhet, hade vi en plan B?
- Hmm. En intelligent vakt. Väntade sig inte det.
- Whoa.
- Den här är det.
- Är du där?
- Se där, är det inte kapten! Vad dröjde så länge?
- Ser du något? Den var verkligen liten, som en kokong eller nåt.
- Nej, nej, inget sådant.
- Jag ser något.
- Åh, nej, nej. Bara ett drejskepp. - Drej!
- Vad? Var? Jag har det, jag har det.
- Korso, vi har ett problem. Bäst att du kommer upp.
- Jag är här. Vad är problemet?
- Stith, nu går vi. - Ok, ok.
- Jag har honom I siktet. - Gune, titta efter hans kompisar.
- Det är bara en. Helt ensam. - Tre, fem, tjugotvå.
- Tre, fem, tjugotvå, sjuttiofyra, elva...
- Cale! - Dö, drejkräk.
- Åh, nej, skjut int... pojkar.
- Kom igen, det är jag! - Det är Cale.
- Cale ! - Stith, håll inne elden.
- Ojsan!
Akima, öppna lastslussen.
Cale !
- Pojken är inte död. Detta är orsak till lycka. - Hmm.
- Så... hur rymde du?
- Han hade tur. - Vi skulle precis rädda dig.
- Jaså? Tackar!
- Det var så lite. - Hör här, de kopierade kartan.
- Jag är säker på att de är på väg till Titan nu.
- De hittar den inte. Till stationerna, folk.
- Ja. På väg, på väg...
- Akima?
- Vad hände? Hur kom du tillbaka?
- Plockades upp med soporna. Lyckligtvis kom Korso dit..
- innan jag hamnade i någon rymdvarelses freak-show.
- Jag antar att jag får tacka honom.
- Du ska veta att vi båda hade enorm tur därborta.
- Men nästa gång... - Cale.
- Kom igen. Gune behöver hjälp.
- Ja, kartan är bra. Kartan är annorlunda.
- Kartan är tydlig nu.
- Ja, den är mycket tydlig. - Ta det lugnt.
- Den yttre markeringen pulserar.
- Ah, Den distala falangialmeridianen. - Gune, vad tror du?
- Bortom yttre kvadranten...
- Detta är Tigrins isringar. Precis här. hmm.
- Lätt att tappa bort sig där. - Bra gömställe.
- Va?
- Kölvattensänglar.
- De följer skepp långt ut i rymden. Seglar i energikölvattnet.
- De antas ge tur.
- De är som... spöken.
- Sitt ner. Varför inte ge dom skjuts?
- Säkert? - Visst.
- Okej!
# It's my time to fly #
# I'm proving ground tonight #
# I'll try to be the best that I can #
- Det går bra Ge full gas.
- Ge änglarna nåt att jaga. - Ok.
- Försök detta, grabbar.
# It's my time to fly #
# My father will be with me tonight #
# Ooh #
# We're right on target #
# It's my time to fly #
# My father will be with us tonight #
# A chance tonight #
# To victory #
# Dreams become reality # # Reality #
# It's my time to fly #
# My father will be with me tonight #
# Ooh, I'm right on target #
# It's my time to fly #
# My father will be with us tonight #
# It's my time to fly #
# My father will be with me tonight #
# Ooh, we're right on target #
# It's my time to fly #
# My father will be with me tonight #
# Ooh #
# I'm right on target #
- Tack. - Jag visste du kunde hantera åbäket.
- Nej, jag menar, tack för...
- Tack för att ni försökte hitta mig. - Det är mer än min far gjorde.
- Din far var en stor man, Cale.
- Han skulle ha varit stolt över dig.
- Tror du verkligen det? - Tro mig.
- Tack.
- Jag saknar honom vet du.
- Jag också.
- Akima?
- Förlåt.
- In eller ut? - Va? jaha, öh, in.
- Vad står på? Vet du varför vi stannade?
- Depåstopp för påfyllningar. Lösdrivarkolonin är bästa stället att..
- ta upp plasmapackar, bränsleceller... Frysta burritos...
- Hör på. Jag behöver prata med dig.
- Varifrån fick du allt detta skräp?
- Inte skräp.
- Varför hänger du inte med? Jag ska visa dig
- Så vi ska byta detta mot mer Jordskräp?
- Fattar du inte, Cale? Det skräpet är allt som finns kvar av varifrån vi kom.
- Det påminner oss om allt som vi saknar.
- Som dessa frysta burritos som du nämnde!
- De hoppar ju inte av tallriken.
- Tror du detta är en lek? Glömde du planen?
- Jag skaffar er Titan, jag blir rik. Vi hade en uppgörelse.
- Hur vågar ni lämna mig utanför!
- Jaså? Gör som ni vill, och gissa vad? Ni har inget att hämta.
- Ni har inte hela kartan. Grabben har det. Och jag har grabben.
- Så håll era drönare borta.
- Eller så sliter jag hjärtat ur honom.
- Cale, kom igen.
- Ska du nånstans?
- Titta vad jag fann. Två små fåglar som vill flyga.
- Hur länge stod de där? - Tillräckligt länge.
- Du ljög.
- Allt du sa? Allt du berättade?
- Inte allt. Din far gömde sitt skepp.
- Sedan dödade drejerna honom. Bara för han inte kunde inse sanningen.
- Jaså? Vad är sanningen? - Människan har slut på bränsle. Hon är på väg mot avloppet.
- Hon är slut. Det enda som betyder nåt är att ta vad du kan
- innan någon annan gör det.
- Nej. Jag tror inte det.
- Då är du till och med mer lik din far än jag trodde. En dåre.
- Cale!
- Akima, Kom igen! - Stoppa dom.
- Följ efter dom. Jag dockar skeppet.
- Skynda på. - Stick!
- Akima! Akima?
- Nu sticker vi. Vi har ett skepp att hitta.
- Upp i luften. Nu.
- Var är Cale och Akima? - De kommer inte.
- Varför inte? - De är rädda.
- Rädda? Vad är dom rädda för?
- De är rädda för vad som kan hända om mina order någonsin ifrågasattes.
- Ok?
- Jag fattar. - Stör det dig?
- Nej.
- Varför tog de inte farväl av Gune?
- Hämta en filt, snabbt. Hon behöver värme. - Någonting som håller henne varm.
- Du. Hämta en läkare.
- Ja. Skynda på! - Täck henne.
- Ja, ja. - Vad sa du till honom?
- Jag sa, hämta majssprit.?
- Nej. Jag behöver det faktiskt inte.
- Inte för dig. För pojken!
- Mig? - Han svimmar snart.
- She'll be fine. She just needs rest. Don't worry.
- Hon klarar sig. - Hon behöver vila. Oroa dig inte.
- Hallå!
- Det är hans favoritsak.
- Den där dumma bollen.
- Den tillhörde far på Jorden.
- Varje gång han sparkar den..
- tror min bror att han är på en stor gräsplan.
- Tja, det är inte lite fantasi det.
- Ja, jo. Där!. Han fick lite hjälp. Ser du vad jag menar?
- Det är han. Vår far.
- Det är därifrån som min bror fått idén.
- Hmm.
- Här måste de flesta blunda
- för att se något annat än rostiga rymdskeppsskrov.
- Inte min bror.
- Senare
- Hallå där, Törnrosa. - Hur länge sov jag?
- Inte länge. Några timmar.
- Korso och Preed Jag tror det inte.
- Hur länge innan de kommer till Titan?
- Det gör de inte. Vi kommer dit först.
- Akima, vi kommer att stoppa dem.
- Blev jag allvarligt skadad där borta eller nåt?
- För, Iustigt - jag tyckte du sa "Vi kommer att stoppa dem."
- Just det. - Cale...Vi är mitt i ingenstans.
- Bara vi två, och... åh, just det. Vi har inget skepp.
- Jo, vi har ett skepp. - Verkligen?
- Mm-hmm. - Jag skulle vilja se det "skeppet".
- Kolla där.
- Åh, nej! - Åh, jo!
- Tja, hon har varit ett bra hus, men jag tror inte hon flyger.
- Hon har forftarande jonvakuummotorerna. De töms aldrig.
- Det är ett vrak. - Jag kan fixa det. Men tror du...?
- Oroa dig inte. Jag kan flyga det.
- Bra. För vi startar igår.
# I've gotta get away from here #
# It couldn't be too soon #
# 'Cause I've seen the stars for you and me #
# Like rockets to the moon #
# You take me everywhere that I've never been #
# Show me the meaning of what life had to give #
# I don't know what to say #
# I think that maybe I'm in over my head #
# Stuck in the bed somethin' she said # - Ow !
# Makes me think that I'm in over my head #
# Over my head #
T minus tio, nio..
åtta, sju...
- sex, fem.. - Tja, vi är klara att åka.
- fyra, tre.. - Hoppas hon startar.
- två, - Åh, hon startar.
- ett, noll. - Visst.
- Hon startar.
- Jag skulle luta mig tillbaka om jag vore du.
- Ska jag gå ut och putta?
- Jag sa ju det. - Ok, du gjorde ditt jobb. Låt mig nu göra mitt.
- Dessa kollisioner saktar ner oss.
- Så, var är det? - Mina scanners tar upp ett överflöd av... inget.
- Hitta det bara! Gune. Är du säker på kartan?
- Du ger mig karta, jag följer karta. Vad mer kan Gune göra?
- Om Professor Skruvlös därborta lett oss ur kurs, ska jag... - Vänta!
- Vad är det? - Ett skepp. Tre keks österut.
- Drejer? - Människor. På väg mot frizonen. Åker fort!
- Hur fort? - Vårdslöst fort skulle jag säga.
- Akima. - Bra.
- Akima. Cale. - Jag hälsar över kommunikatorn.
- Inget hälsande. Följ dem bara.
- Ok, jag följer, men stakar ut ny rutt genom säkrare kvadrant.
- Om vi...
- Vi ska följa dem.
- Och vi kör tyst.
- Reflektorerna kastar av mina avläsningar.
- Akima, jag tror vi kommer närmare.
- Cale! Det är Korso.
- Rakt bakom oss. - Va?
- Vi måste skaka av honom.
- Vi hittar dom aldrig där inne. - Vi åker in.
- Stith, var är de? - Jag får ingen avläsning.
- Det är för mycket is. För mycket störningar, kapten.
- Kapten. - Whoa!
- En värmemarkering. Jag ser dom!
- Var är de? - Bakom oss.
- Nej!
- Var är han?
- Jag vet inte.
- Va? - Tja, vi hittade dem, kapten.
- Ingen mer värmeavläsning. Allt borta.
- Vi stannar här tills de gör sitt drag.
- De ger sig av... tror jag. - Nu har vi dom.
- Stilla. Annars ser de oss. - Det är kanske just vad vi vill.
- Ett utslag! De är rakt framför oss.
Du kan inte ta dig förbi mig.
- Där, kapten. - Just det Cale, kom närmare.
- Närmare - De kommer närmare.
- Där är hon, kapten.
- Nej, där, kapten.
- Vilken av dom?
- Titta! - Nu är de bakom oss!
- Gör lasrarna redo. - Jag håller på.
- Jag behöver ett tydligt skott. Tappa dom inte
- Is. Vänd tillbaka. - Glöm det.
- Vi kommer aldrig igenom. - Vi har inget val.
- Akima... - Ja, Cale?
- Vänta! - Håll tyst.
- Vi ska inte göra det igen.
- Vänta. Titta där.
- Akima, vänd. Vänd.
- Där är det.
- Har du nånsin sett nåt liknande?
- En gång.
- Vad är det vi letar efter? - Det här skeppet ska rädda människan.
- Vad är det vi letar efter? - Ingen aning.
- DNA-kodning.
- Däggdjur. Tursiops truncatus.
- Flasknosdelfin.
- Dessa är djur. Eller kommer att bli.
- Leopard. Papilio glaucus.
- En makaonfjäril. Allt finns här.
- Cale? - Jag är här borta!
- Titta här.
- Pappa
- Jag kunde aldrig ha gjort något liknande i din ålder.
- Jag undrar vem du tar efter?
- Hallå!
- Titan. Snabbt. - Jag är redo, kapten.
- Ni två stannar här. - Preed och jag kan klara av detta.
- Men... - Håll fast i denna. Om det skulle bli problem.
- Hmm. - N-N-N-N-ej!
- Dessa två håller på att bli ett problem.
- Vi behöver ta hand om det.
- Jag är ett steg före dig.
- Vakta skeppet? Jag gör alltid det. - Jag vet inte. Detta känns inte rätt.
- Jag vill åka! - Kapten sa stanna.
- Det är kapten jag inte litar på.
- Du vet, du kan ha rätt. Kom igen.
- Stith här.
- Stith, är Gune där med dig? - - Ja ...
- Säg då farväl från mig. - Vad?
- Gune!
- Jag visste det, jag visste det!
- Cale. Om detta meddelande har... - Pappa?
- Om detta meddelande har aktiverats, då dog jag innanjag fann dig.
- Jag hoppas du kan förlåta mig..
- för att jag bröt löftet att se dig igen.
- Jag skulle ge allt för att se dig nu.
- Jag kan inte ändra det förflutna, Cale, men jag hoppas jag kan ge dig framtiden.
- Detta skepp kan skapa en planet,
- Att skapa ett nytt hem.
- Din ring ska ha aktiverat transformationssekvensen.
- Men Titans kraftceller tömdes under flykten.
- De kan inte försörja transformationen.
- Det är upp till dig att|återställa dess kraft.
- Därefter ärproceduren enkel.
- Han pratade alltid för mycket.
- Åh! - Ah-Ah-Ah.
- Korso, gör det inte. Skeppet är allt vi har. Betyder inte det något för dig?
- Tyvärr. En man förändras när världen sprängs.
- Titta, drejerna... - Du ser, man kan inte slå drejerna.
- Ingen kan. De är rena energi.
- Inse det, Cale. Du har förlorat.
- Det har ni faktiskt gjort allihop.
- Kapten, om du släpper ditt vapen...
- Din lömska jävla... - Jag lärde mig av den bäste.
- Men det var inte bara pengarna som drejerna erbjöd.
- Det var hälsoplanen som medföljde.
- De låter mig leva om jag dödar er alla innan de kommer hit.
De borde vara här snart.
- Gune? Gune?
- Gune!
- Gune, är du ok? - Jag är ok och redo.
- Gune. - Jag tar mig bara en liten lur.
- Eftersom jag är så...jättetrött.
- Ahh.
- Preed, du kan inte lita på drejerna. - Akima.
- Åh, sluta. Det finns inget mer tröttsamt än hjältedåd i sista minuten.
- Kapten? Mm. Åh.
- Kurragömma, eller hur? Eller ska vi leka
- söka och förstöra?
- Preed! - Åh!
- Ge mig ringen. - Åh, du kommer inte att skjuta mig grabben.
- Cale! - Ah. Aah !
- Håll i dig.! Åh!
- Du kan släppa taget. Jag ska inte klandra dig.
- Nej! Jag släpper inte taget.
- Korso!
- Cale! Drejerna!
- Är du okej?
- Ja.
- Ingen panik. - Vi måste sticka innan drejerna kommer.
- Jag tror vi ska stanna precis här. - "Precis här" kommer att sprängas.
- This could be a good thing. Wait. - Come on, Cale !
Vänta! Vi kan få det här att fungera.
- Vad sa Korso om drejerna? Att du inte kan klå dem.
- Just det. För att de är ren energi.
- Om jag kan ställa om systemet för att använda drejenergi kan reaktorn starta.
- Energiöverföringarna är länkade till dessa strömbrytare.
- Så det här borde duga. - Ja! Är du säker på att det fungerar?
- Kom igen! Jag kan fixa detta.
- Jag behöver gå ut. Kan du och Stith täcka mig? Jag behöver bara lite tid.
- Hur mycket tid? - Några minuter.
- Vad kan du göra på några minuter?
- Här kommer dom. - Inte om jag får säga mitt.
- Cale, du är en måltavla däruppe. - Jag är ok.
- Åh! - Kom igen!
Whoo !
- Fantastiskt. Bara två kanoner kvar. - Låt dom räknas.
- Akima, jag kan inte skaka bort dom. - Jag har honom.
- Ah! Jag har slut!
- Vi gör det.! Whoo!
- Tja killar, det har varit kul. - Hjälp till lite här, Akima.
- Cale!
- Jag är klar med min tupplur.
- Gune! - Vem är din pappa?
- Gune är din pappa!
Åh, Nej! nej, nej, nej!
Oh !
- Cale, är du ok?? - Jag sitter fast.
- Stith, vem är utanför med Cale?
- Hej, grabben. - Det är Korso!
- Du får aldrig ett bättre läge, Korso.
- Vi kanske kan klå dem ändå.
- Fortsätt. Jag täcker dig.
- Ja, ja! Visst.
- Okej.
- Åh, storartat!
- Grilla, drejer. - Ah !
- De sticker
- Uh Oh! Vi har ett problem.
- Åk. De ansluter till moderskeppet.
- Men brytaren! - Cale, hon är klar att skjuta.
- Du kan inte stanna här ute. - Jag tar hand om det. Så skynda på.
- Fortsätt. Försvinn härifrån.
- Cale, var är du?
- Stick. Det är bättre så här.
- Uh-
- Nu kommer de igen.
- Kom igen, snabbare!
- Kom igen!
- Detta är fantastiskt.
Jag vet.
Vad ska du kalla den?
- Jag tror jag ska kalla den... Bob.
- Bob? - Tycker du inte om Bob?
- Du kan inte kalla en planet för Bob.
- Åh, så nu är det du som bestämmer. Du är kungen av Bob
- Tja, nej. Men... - Vad?
- Kan du inte bara kalla den Jorden?
- Tja, ingen sa att du måste bo på Bob.
- Jag tänker aldrig...
- Kalla den det.
Subtitles corrected to perfection by alphanse@mail.com