Ennen kuin kirjoitan näihin nimeni, minun pitää kiittää erästä läsnäolijaa.
Kun sain hänet... Se ei kuulostanut ihan oikealta.
En saanut häntä. Halusin hänet, mutten saanut häntä.
Siis kun menin hänen kurssilleen,
minulla oli maailman pahin kirjoittajan tukos.
Sain vain kamalia ideoita. Vihasin niitä kaikkia.
Olin jäämäisilläni pois kurssilta,
kun hän sanoi minulle jotain, mikä muutti kaiken.
Hän sanoi: "Kamalat ideat ovat kuin leikkikentän syntipukkeja -
kun ne saavat kannustusta, niistä kasvaa neroja."
Hän käski minua valitsemaan yhden kamalan idean ja työstämään sitä.
Niin teinkin.
Frances Mayes, joka rakastaa kamalia ideoita.
- Saanko suudella nyt suulle? - Anna mennä.
Olen naimisissa, William. Anteeksi.
- Oletko ylpeä minusta? - Naurettavan.
Nämä ovat hienoja. Miten sinä teit ne?
Suklaan salaisuus on ajoitus. Loppu on taikaa.
Professori.
- Missä viini on? - Tuolla.
Tom on onnekas rontti. Kirjallisuutta ja leivoksia.
Jos kerrot, että kokkaat alasti, menen tappamaan itseni.
En alasti. Aina tangat päällä.
Jos tuntisit Francesin paremmin, tunnistaisit nämä välttelyksi.
Kiitos.
- Miten romaani edistyy? - Ei hyvin.
Mutta vitkastelu tietenkin sujuu satumaisen hyvin.
Pian se synnyttää itseinhoa, ja sitten alan kirjoittaa kuin kone.
- Hänen prosessinsa. - Miten Tomin kirja etenee?
Hyvin. Hän on kotona kirjoittamassa.
- Tunnetko Tomin? - Tapasin hänet hiljattain sattumalta.
Toinen sattuma oli se, että sinä arvostelit yhden kirjani.
Niinkö? Pidinkö siitä?
- Et. - Olen pahoillani.
Muut kriitikot varmaan rakastivat sitä.
Toivon, ettet ottanut sitä henkilökohtaisesti.
Kutsuit päähenkilöäni "epärealistiseksi".
Minusta huonot arvostelut pitäisi unohtaa.
- Anna hänelle leivos. - Haluan antaa tämän leivoksen.
Se on rauhanosoitus.
Et voinut kiinnostua romaanista, jonka päähenkilö oli keski-ikäinen mies,
joka vietti päivänsä elämällä todeksi teini-ikäisen kuumia kuvitelmia.
Minusta se on ironista.
Ironista? Miksi?
Kysy mieheltäsi.
Mitä hän sanoi?
Minulla on sinulle huonoja uutisia.
Puhuin juuri miehesi asianajajan kanssa.
He aikovat vaatia elatusta.
Miten voimme puhua elatuksesta, kun ansaitsen vain tarpeeksi...
Mutta sinä elätit häntä avioliiton aikana.
Mutta silloin, kun hän etsi taustatietoja ja kirjoitti kirjaansa.
Tein työtä, kun hän teeskenteli...
Tämä on valitettavasti matematiikkaa.
- No, hän oli uskoton. - Kalifornia ei tunne avionrikkojaa.
Asianajan mukaan miehellesi sopisi paremmin elatuksen kuittaaminen.
Koska elämäntyylinne oli aika vaatimaton, lukujen ei pitäisi olla liian suuria.
He puhuvat todennäköisesti noin 200000 dollarista.
- Ei minulla ole niin paljon. - Valitettavasti on.
Taloko?
Sen arvo on noussut huimasti sen jälkeen, kun ostit sen.
Ja remontoin sen äitini rahojen avulla.
Se on nyt yhteistä omaisuutta.
Joten hän saa puolet talosta ja elatusta?
Luvuissa on neuvotteluvaraa, ja teemme, mitä voimme.
Mutta meillä on valttikortti. Hän haluaa talon.
- Hänkö haluaa asua siellä? - Niin.
Ja jos annat sen hänelle, sinulle voi jäädä paljon rahaa taskuun.
Ymmärtääkseni hän haluaa sen kovasti.
Anteeksi. Tämä on aivan surrealistista.
Mistä hän saisi rahaa minun puoliskoni ostoon?
Nainen ilmeisesti pitää paikasta.
Se on oikeiden koulujen lähellä.
Koulujen. Hän on siis...?
Sinä pääset tästä kyllä yli.
Sinä pääset, Frances.
Joskus olet taas onnellinen.
Niin kai.
- Entä kirjoituspöytä? - Se lähtee.
Ei. Kirjoituspöytä jää.
- Sohva? - Kyllä.
Hetkinen. Sohvat voivat jäädä.
- Entä tuolit? - Nekin jäävät.
Oikeastaan kaikki saa jäädä, paitsi...
paitsi nuo laatikot tuolla, nuo kolme kirjalaatikkoa.
Jos sopii.
Oletteko varma?
Makuuhuone?
Keittiö?
Olemme siis valmiit?
Olemme valmiit.
Oletko eroamassa?
Näkyykö se?
Nämä ovat kalustettuja tilapäisiä asuntoja. Täällä on vain eronneita.
Naapurisi 2B: Ssä on asianajaja.
Hänen avioeronsa on venynyt jo kolme vuotta.
Kiva kaveri. Antaa muille asukkaille ilmaista lakineuvontaa.
Jos hänen itkunsa käy hermoille, hakkaa seinään. Hän lopettaa.
Anteeksi.
Yläkerrassa asuu lääkäri. Hän jakaa unilääkkeitä.
- Mitä työtä teet? - Olen kirjailija.
Voit siis auttaa muita kirjoittamaan itsemurhaviestejä.
Taidat olla hassu vuokraisäntä.
En oikeastaan.
Tässä ovat avaimesi.
Toivottavasti viihdyt.
Kiitos.
Koti.
VAPAUS
Avioliitto alkaa kakulla ja samppanjalla. Loppukoon samoin.
Alun ja lopun pitäisi olla pelkkää hauskanpitoa.
Harmittaa vain ne väliin jäävät vuodet.
- Anteeksi. - Esitä toivomus.
- Sairaala oli yhtä hullunmyllyä. - Hei.
- Ehdit kohottamaan lasia. - Bravo. Ja siihen kului vain vuosi.
- Vapaudelle. - Vapaudelle.
Kiitos.
Sinä et juo.
- Viides kerta toden sanoi. - Voi jestas, Patti.
- Milloin? - Toukokuussa.
Voi jestas.
Minusta tulee täti.
- Suunnitelmamme muuttuvat hieman. - Tietysti.
Aioimme mennä matkalle romanttiseen Toscanaan,
mutta en halua hänen lentävän raskauden alkuaikana.
Pieni uhraus.
Joten päätimme vaihtaa lippumme yhteen lippuun sinulle.
Tämä on ällistyttävää, tosi anteliasta. Kiitos.
Mutta ei.
Miten voit kieltäytyä Toscanasta?
Ei. Noin vain.
- Masennuksesi puhuu nyt. - Se ei puhu italiaa.
Se puhuu vähän ranskaa. Enkä ole enää masentunut.
Miksi sinä sitten asut yhä avioeroasuntolassa?
- He ovat minun väkeäni. - Se ei ole mikään koti.
Kaverit, älkää nyt.
Kiitos oikein paljon.
En voi juuri nyt millään lähteä romanttiselle matkalle Toscanaan.
- En ole valmis tapaamaan ketään. - Vakuutamme, ettet tapaa ketään.
Se on homomatka romanttiseen Toscanaan.
Joten se olisi sinulle hyvin rentouttavaa.
Enimmäkseen pareja, kukaan ei yrittäisi iskeä sinua tai lähennellä,
ja voisit keskittyä kuuntelemaan sisäistä ääntäsi.
Sisäistä ääntäni. Sisäistä ääntäni, joka sanoisi...
mitä hittoa teen homomatkalla Toscanaan?
Se on Italiassa.
Voit myös aloittaa kirjoittamisen.
Minulla on kiireitä. Minun on arvosteltava kaikki ne kirjat.
Sen sijaan, että kirjoittaisit omaa kirjaasi.
Oletko nyt ilkeä vai pelkästään hormonaalinen?
Älkää tappako toisianne, ennen kuin palaan.
Voisimmeko vain puhua vauvasta?
- Pelkään, että olet vaarassa. - Millaisessa?
Ettet toivu ikinä.
Tiedäthän, kun tapaa ihmisiä, joista on jäljellä vain tyhjä kuori,
ja ajattelee: "Mitä helvettiä sinulle tapahtui?"
Heidän kaikkien elämässä oli hetki, kun he seisoivat risteyksessä.
Risteyksessä. Jestas, tämä on ihan Oprah'a.
Paikassa, missä heidän täytyi kääntyä vasemmalle tai oikealle.
Nyt ei ole jänistämisen aika.
En minä aio jänistää.
Lupaa minulle, että mietit sitä.
Minä mietin sitä.
Minä aavistan sinusta jotain. Etsitkö asuinpaikkaa?
Etsin kai.
- Oletko eroamassa? - Mitä?
Meillä on tilapäisasuntoja. Toiset jäävät tänne vuosiksi.
Täällä on kirjailija, lääkäri...
- Anteeksi. - Ei se mitään.
Haluatko tulla käymään?
Ehkä myöhemmin.
"Ehkä myöhemmin."
- Haloo? - Patti, milloin matka alkaa?
Hei, olen David. Tämä on kuljettajanne, Edoardo.
Ja te olette homoja lomalla.
Tervetuloa Toscanan romanttisen kiertomatkan ensimmäiseen päivään.
Näin, kun useimmat teistä tutustuivat toisiinsa lentokoneessa,
mutta halusin varmistua, että olette kaikki tavanneet Francesin.
Frances on hetero, ja hän on juuri kokenut pahan avioeron.
Hänen ystävänsä Pattin mukaan hän tarvitsee tukeamme.
Joten, Frances, nousisitko seisomaan ja antaisit kaikkien tervehtiä?
Nouse nyt.
Hiiteen vanha ukko. Pidä hauskaa.
Seuratkaa kukkaa.
Hyvänen aika, en voi uskoa, että sataa.
Anteeksi.
Lasisi on tyhjä. Tarvitsetko lisää?
Haluatko lisää viiniä? Lisää vinoa?
Anteeksi, saako musta tyttö täällä juotavaa?
Kyllä saa.
Frances, vähän lisää?
Kiitoksia.
Uno terttu.
Mitä?
Eikö ole aika mahtavaa?
Niin voisi sanoa. Aika mahtavaa.
Jestas. Miten minä saan kirjoitettua nämä kaikki?
Miten tätä voi edes alkaa kuvailla?
Jos sinulla on kynä, voin kirjoittaa ne.
Oletko hyvä kirjoittaja?
Olin ennen.
Hyvä on, siitä vain.
- Äidilleni. - Rakas äiti.
Rakas äiti,
Tänään Cortonassa on markkinapäivä.
Piazza on jatkuvaa juhlaa, ja kaikki on kutsuttu.
Kliseet kokoontuvat tähän maailman napaan - melkein haluttaa nauraa.
Mutta minusta tuntuu, että italialaiset osaavat pitää enemmän hauskaa kuin me.
Syön kuuman viinirypäleen,
ja sen violetti makeus halkeaa suuhuni.
Se jopa tuoksuu purppuralta.
Kunpa voisin jäädä, mutta tornin kello muistuttaa minua ajasta.
"Ding-dang-dong", kello soi, eikä vain "Ding-dong".
Kunpa olisit täällä.
Terveisin...?
Rodney.
Kiitos.
"Jopa tuoksuu purppuralta"? Äiti ei uskoisi, että kirjoitin tämän.
Pidä se. "Ding-dang-dong soi kello."
Olen pahoillani.
Bramasole...
Bramasole. Sanoista bramare - kaivata - ja sole - aurinko.
Se on sievä huvila. Vähän ränsistynyt, mutta kelvollinen.
Aiotko ostaa sen?
Olen pelkkä turisti. Päiväkäynnillä.
Entä sitten?
Kuka ei haluaisi ostaa huvilaa Toscanasta?
Mutta elämäni on sillä mallilla,
että se olisi kamala idea.
Kamala idea.
Eivätkö ne ole aivan ihania?
- Suunnittelematon pysähdys. - Voi jestas, lampaita.
Eikö ole surrealistista?
Pysäytä bussi.
Mitä?
Haloo?
Hitto.
Anteeksi.
- Olen pahoillani. - Voinko auttaa, signora?
Luulin, että talo on myytävänä. En sopinut tapaamista.
Talo on myytävänä. Mutta valitettavasti joku on jo ostamassa sitä.
Pidämme siitä paljon ja ostamme sen tänään.
Oikein hyvä. Hetki vain, kiitos.
Anteeksi.
He haluavat sen. He hyväksyvät hinnan.
Niin pian? Sitten pyysimme liian vähän.
Pyydä 20 miljoonaa liiraa enemmän.
Olen pahoillani.
Pelkäänpä, että hinta on muuttunut.
Se on nyt 20 miljoonaa liiraa kalliimpi.
Miksi? Ei sen arvo noussut viidessä minuutissa.
Kreivitär on pyytänyt liian vähän, koska olette suostunut ostamaan.
Sellainen logiikka on mieletöntä.
Anteeksi?
- Mikä on hinta? - Teettekö kilpailevan tarjouksen?
Hetkinen. Hyväksymme uuden hinnan.
Ei, tämä on hyvin kaunis talo.
Ja sen, joka haluaa sen, on maksettava tuplasti.
Kreivitär sanoo, että koska talo herättää niin paljon kiinnostusta,
hinta on nyt kaksinkertainen.
Viimeisen kymmenen sekunnin aikana.
Te ahneet amerikkalaiset. Teillä on muka aina oikeus.
- Te pilaatte kaiken. - Monet meistä eivät pidä siitä.
Me lähdemme. Etsimme Provencesta.
Fasistit!
Entä hän? Paljon hän maksaa?
Pian näemme.
Onko hinta tosiaan kaksinkertainen?
En voi maksaa kaksinkertaisesti.
Mutta kertokaa kreivittärelle...
Minulle maksettiin näin paljon talostani - dollareina.
Miinus paikan tarvitsema työ.
Moukareita, ämpäreitä.
Miehiä.
Suklaata.
Auto, jonka voin ajaa jyrkänteeltä, kun tajuan tämän kamalaksi virheeksi.
Voin maksaa näin paljon.
Signora, ette ole edes nähnyt taloa.
Tuota...
No, minä...
En voi palata San Franciscoon.
Olen pahoillani. Kreivittären suku on asunut täällä kauan,
joten ymmärrettävästi hänen on hyvin vaikea myydä.
Raha ei ole ainoa ongelma. Hän tarvitsee...
Merkin. Minäkin uskon merkkeihin.
Kiitos.
Olkaa hyvä...
Mitä hän sanoi?
Italiassa se, mitä juuri tapahtui, on oikein hyvä merkki.
Onko?
Ja nyt... haluaisitteko nähdä talon?
Avaamme teille tilin, sitten te siirrätte rahat.
Tässä on maiden kuvaus: Kaksi härkää, kaksi päivää.
- Anteeksi? - Vanhanaikainen ilmaus.
Pinta-ala mitataan niin, kauanko kahdelta härältä kuluu sen kyntämiseen.
Siinä on järkeä.
Noin vain? Ennen kuin rahat on siirretty?
Sehän on talo eikä Vespa. Aiotteko muka varastaa sen?
Sitä paitsi signor Martini pitää teistä.
Hoidamme loput myöhemmin.
Olen ostanut talon vieraasta maasta.
Talon ja maata, jonka kyntämiseen kahdelta härältä kuluu kaksi päivää.
Koska minulta puuttuu aura ja härkä, minun on uskottava heitä.
Ostajan katumus on yleinen uusien kodinomistajien vaiva.
Vaikka kärsiikin vatsavaivoista ja itkettää,
ei ole välttämättä tehnyt virhettä.
Kaikki tietävät, että vanhoissa taloissa on erikoisuutensa.
Etenkin 300-vuotiaissa taloissa.
Olen perinyt 10000 tyhjää viinipulloa, yhden viinirypäleen,
jokaisen La Nazione - lehden vuoden 1958 numeron
ja erilaisia entisiä vuokralaisia.
Ostajan katumuksen voittamiseen tarvitaan suunnitelma.
Valitse yksi huone ja tee se omaksi.
Etene hitaasti talon läpi.
Ole kohtelias. Esittäydy, niin se voi esittäytyä sinulle.
Mitä sinä olet tehnyt?
Frances on ostanut talon Toscanasta.
- Sinäkö aiot asua siellä yksin? - En ole yksin vaan ötököiden kanssa.
- Miten masu jaksaa? - Se kasvaa.
Jestas, en voi uskoa, mitä olet tehnyt.
Oletko jo allekirjoittanut paperit?
Miksi? Luuletko, ettei olisi pitänyt?
- Sanotko, että olen tehnyt virheen? - Oletko?
En tiedä. Sinähän se pidit sen
"tyhjäkuorinen ihminen risteyksessä" -puheen.
Niin pidin.
Hyvä on. Olet siis ostanut huvilan Toscanasta.
- Millainen paikka se on? - Sitä pitää korjata vähän.
- Kuka sen tekee? - Minä.
- En tajunnut, että olet niin kätevä. - Osaan tehdä kaikenlaista.
- Muistathan, kun korjasin viemärin. - Ei, se olin minä.
Annoin sinulle sen kumivehkeen.
Karhupumpun? Se oli Tom.
En voi uskoa tätä. Miksi sanoit hänen nimensä?
Anteeksi, minä unohdin.
Voin saada tämän toimimaan. Tiedätkö?
En tarkoittanut, että tekisin kaiken työn itse. Olen Italiassa.
Voin palkata roomalaisten jumalien jälkeläisiä töihin.
Vain valvot ja käsket heitä.
- Oletko tavannut hänet jo? - Kenet?
- Miehen, jonka tapaat. - Älä viitsi.
Täällä alkaa sataa, joten minun täytynee lähteä nyt.
- Odota... - Anna masulle suukko minulta.
- Minä... - Hei hei.
Pääseekö Italiaan takaisinsoitolla?
Minä yritän.
Haloo?
Yksi... kaksi...
Jeesus.
Lopeta.
Voi hyvä jumala.
Kyllä sinä selviät. Olet turvassa täällä.
Älä vain lentele tai saan hepulin.
Olet näemmä selvinnyt myrskystä.
Olen elossa. Mutta pesukone on kuollut.
Niin, se sai sähköiskun.
On hyvä nähdä, että sinä et saanut.
Tulitko katsomaan, että olen kunnossa?
Sinä tapaat rakennusmiehet tänään, ja minä tulin auttamaan.
- Yksi heistä on jo täällä. - Täällä?
Alakerrassa.
Hän on täällä.
Haluan tämän seinän pois, yhdistää nämä kaksi yhdeksi isoksi huoneeksi.
Hienoa.
Teidän olisi pitänyt olla arkkitehti. Teillä on erinomainen maku.
Luuletko siis, että se onnistuu?
Lämmitysputket, viikko. Kylpyhuoneet, kolme viikkoa.
Signora, jos annatte minulle tämän talon avaimet,
annan teille kuukauden päästä takaisin palatsin avaimet.
Jättäkää...
jättäkää se vain minulle.
Hän korjasi sen itse kauan sitten.
Todellako? Haluatko nähdä loput talosta?
Hän ehdottaa, että muuri korjataan.
Se on tärkeä puutarhan rakenteelle.
Hänellä on asiantuntijaryhmä.
Terve, neiti. Emme ole italialaisia. Olemme Poloniasta.
Puolasta? Osaatteko kaikki englantia?
Vain minä. Ja vain vähän.
- Olen Pawel. - Hauska tavata.
Jerzy.
Terve.
Zbignew.
Frances.
Mitä pidät Ninosta?
Tunnen hänen äitinsä. Jos hän tekee huonoa työtä...
No, sitten...
Näetkö? Ei ongelmaa.
Nino?
Voi jestas.
Juoskaa.
Kurwa mac tarkoittaa "Hitto vie" puolaksi. Opin sen sinä päivänä.
Se, että yritän puhua puolaa Italiassa,
on vain yksi monista paikan yllätyksistä.
Onko hän pätevä sähkömies?
Ei, hän on pätevä kirjallisuuden professori.
Czeslaw Milosz.
Pidän hänestä - Czeslaw Milosz.
On luonnollista, että ihmisiin tutustuminen kestää aikansa.
Joka päivä katson, kun vanha mies tuo kukkia.
Ja ihmettelen.
Onko hän syntynyt täällä?
Rakastiko hän jotakuta täällä?
Menettikö hän jonkun täällä?
Hän ei näytä olevan yhtä utelias minusta, mutta ei se mitään.
Nykyään olen itsekin vähän erakko.
Osaan viihdyttää itseäni aika hyvin.
Notkun useimmiten tutussa baarissa,
joka sijaitsee mukavasti takapihalla.
Valitettavasti eräitä asioita täällä ei voi tehdä itse.
Naapurini Placido opettaa minulle oliiveista.
Tänään on hyvä. Mutta ei saa poimia, kun on märkää.
Nämä näyttävät hyviltä.
Voi jestas.
- Olen valmis. - Kerää verkko.
Chiara?
Katso, tarvitseeko Gianni apua.
Mene, mene.
Kaikki hyvin?
Francesca, onko sinulla menoa illalla?
Tule illalliselle. On epäterveellistä syödä yksin.
Lopeta, äiti. Se on noloa.
- Onko hän kunnossa? - Hän voi hyvin.
Äiti, nyt riittää.
Isoäitini on hyvin herkkä.
Hän itkee päivät pitkät.
Juhlimmeko jotain erityistä tänä iltana?
Sitä, että pyhimykset ovat pelastaneet meidät kuivuudelta ja hulluilta koirilta.
Hyvää iltaa. Anteeksi, että olen myöhässä.
Katherine. Uusi hattu.
Pidätkö siitä?
Huvilan ostaminen ei tainnutkaan olla niin kamala idea.
Oletko siellä aivan yksin, ilman isäntää, ilman seuralaista?
- Onko sinulla sellainen? - Yksikö?
Tiesin, että näin kävisi. Muistatko?
Älä minua syytä. Kielsin ostamasta hänelle tietokonetta.
Hän löysi sähköpostitse rakastajan. Ecuadorista.
Lopulta hänen piti kertoa ikänsä, ja nyt...
Ei postia!
Se oli omaa syytäsi.
Olet väärässä. Sydämeeni koskee.
Vaikka olen vanha, sydäntäni särkee silti.
Olen pahoillani.
Selibaatti?
En. Siis...
Pitää myöntää, että siitä on ollut aikaa.
Celibe tarkoittaa italiaksi naimatonta.
Hän ei kysy, milloin harrastit viimeksi seksiä, vaan oletko naimisissa.
Kiitos.
En ole.
- Onko kaikki hyvin, kulta? - Loistavasti. Kunhan syön.
Hän on.
Voi luoja.
Tunnen itseni idiootiksi.
Älä. Flirttailu on Italiassa rituaali. Nauti siitä.
Maista tätä. Se on herkullista.
- Miten sinä teet sen? - Minkä?
Tämän.
No, hatut tekevät minut onnelliseksi.
Ja jäätelö. Jäätelö muutti kohtaloni.
Oli jäätelön ansiota, että rakas Fefè löysi minut.
Fefè?
- Kuka? - Federico, kulta.
Fellini?
Hän löysi minut Piazza Navonalta syömässä jäätelöä vanhempieni kanssa.
Minä ahmin, ja se valui leualle, koska olin hyvin nälkäinen.
"Pidätkö jäätelöstä?" hän kysyi.
En tiennyt, kuka hän oli. Olin 16.
"Olet todeksi tullut kuvitelmani", hän sanoi.
Hän ei ollut vain hyvä ohjaaja, hän antoi myös hyviä neuvoja.
Minä kuuntelen.
Fefè sanoi, että pitää elää laajasti, useisiin suuntiin.
Jos ei menetä lapsellista intoaan, asiat sujuvat lopulta hyvin.
Nyt siis sain haudantakaisia neuvoja II Maestrolta.
Ja yritin noudattaa niitä kiskomalla murattia laajasti ja innokkaasti.
Voi jestas.
Ei täällä.
Katsoisitko sängyn alta?
Katsoisitko tyynyn alta?
Kunhan pelleilin.
Ehkä se on muuttanut jo. Käärmeet muuttavat mieltään helposti.
Mitä minä teen täällä aivan yksin?
Eikö se ole sinusta outoa? Minä tässä isossa talossa?
Anteeksi.
Olen pahoillani.
Teitä palelee, signora Mayes.
Kiitos.
Tiedätkö, mikä avioerossa on yllättävintä?
Se ei tapa.
Kuten sydämeen ammuttu luoti tai nokkakolari.
Sen pitäisi.
Kun joku, jota on luvannut rakastaa kuolemaan asti,
sanoo: "En ole rakastanut sinua", sen pitäisi tappaa välittömästi.
Ei pitäisi voida herätä päivä toisensa jälkeen
ja yrittää ymmärtää, miten ihmeessä sitä ei tiennyt.
Minulla ei vain sytyttänyt.
Minä tietenkin tiesin, mutta pelkäsin totuutta liikaa.
Ja pelko tekee typeräksi.
Ei, se ei ole typerää.
Rakkaus on sokea. Meilläkin on sama sanonta.
Kaikissa kielissä on, koska se on totta kaikkialla.
En halua olla enää sokea.
Tässä talossa on kolme makuuhuonetta. Entä jos niissä ei nuku ketään?
Ja keittiö - entä jos ei ole ketään, jolle laittaa ruokaa?
Heräsin keskellä yötä ajatellen: "Senkin idiootti, senkin..."
"Olet tyhmä nainen - ostit talon elämää varten, jota sinulla ei ole."
Miksi sitten ostit sen?
Koska olen kyllästynyt pelkäämään jatkuvasti ja haluan vielä asioita.
Haluan tähän taloon häät ja haluan tähän taloon perheen.
Itävallan ja Italian välillä on vuorijono nimeltä Semmering.
Se on mahdottoman jyrkkä, hyvin korkea osa Alppeja.
Näiden vuorten halki rakennettiin junarata Wienin ja Venetsian välille.
Rata rakennettiin, ennen kuin oli edes junaa, joka suoriutui matkasta.
Se rakennettiin, koska he tiesivät, että juna saapuisi joskus.
Luulen, että käärmeesi on lähtenyt tältä illalta.
Taidat olla oikeassa.
Älä ole niin surullinen.
Jos jatkat tällä tavalla, minun on pakko rakastella sinua.
Enkä ole koskaan ollut uskoton vaimolleni.
Junarata Alppien läpi, ennen kuin sille oli juna.
Signor Martini haluaa minun uskovan -
mitä en ole ikinä oikein osannut ja jossa olen nyt entistä huonompi.
Ei sillä, ettenkö halua uskoa. Olen kateellinen uskoville.
Mutta langenneena metodistina
en odota nousevani tästä kaikesta katolisena.
Vaikka myönnän, että sisäisiä järjestelyjä on käynnissä.
Yllättäen olen ystävystynyt Mariaan.
Se alkoi sinä yönä, kun hän oli vierelläni läpi myrskyn
tietäen, etten ollut katolinen.
Mutta jotenkin hän vaikuttaa enemmän suosikkitädiltäni kuin Pyhältä Marialta.
Maria-täti on täällä kaikkialla,
hänen tyyni läsnäolonsa vakuuttaa, että asiat jatkuvat ennallaan.
Tämä on vaimoni Clara. Poikani. Tyttäreni Stella.
Miten kaunis perhe. Vau.
Arvelin tapaavani sinut, joten minulla on sinulle pieni lahja.
Se on San Lorenzo. Hän on kokkien suojeluspyhimys.
Häntä ilmeisesti käristettiin,
kun hän sanoi: "Kääntäkää minut, tämä kylki on kypsä."
Joten nyt hän on keittiömestarien suosikkipyhimys.
Jos rukoilet häntä, hän voi auttaa sinua löytämään jonkun, jolle kokata.
Kiitos.
Hyvää joulua.
San Lorenzolle suuntaamiini rukouksiin vastattiin pian.
Tajusin, että minulla oli jo joku, jolle laittaa ruokaa.
Useita joitakuita.
Bravo.
- Hyvä. - Italia on helppoa.
Oletko puhunut jo hänelle?
Olen puhunut hänelle.
Mikset mene istumaan hänen viereensä? Mene nyt.
Tule ylös. Maalautan itsestäni muotokuvaa.
Tule tänne. Olen täällä.
- Taidan tulla toisella kertaa. - Et sinä vaivaa minua.
Tässä on Zeus.
Hän on taideopiskelija Makedoniasta.
Hän asuu luonani, kun hän opiskelee Toscanan valoa.
Lisää vinoa, kulta.
Hän ei ole huono.
Hän ei ole hyväkään.
Minä lähden, mutta tulen toiste.
Sinä olet niin tylsä.
- Mitä? - Sanoin, että olet tylsä.
Katso nyt itseäsi. Olet säälittävä.
Taas.
Olet kuin iso musta aukko.
Anteeksi, mutta minä...
Fefè sanoi: "Katuminen on ajanhukkaa - menneisyys rampauttaa nykyisyyden."
Tulin tänne juuri. Kävelin juuri sisään.
Miten voit olla onnellinen, jos säälit itseäsi?
Kuule.
Kun olin pikkutyttö, etsin tuntikaupalla leppäkerttuja.
Lopulta luovutin ja nukahdin ruohikkoon.
Kun heräsin, niitä ryömi joukoittain päälläni.
Mitä siitä?
Sitä, että mene remontoimaan taloasi ja unohda se.
Minä käskin mennä.
Minä menen.
Remontoi taloa ja unohda se.
Juku, miksen ajatellut sitä?
Joskus jokainen remontoija kokee hetken,
kun hän ei enää halua avuliaita neuvoja.
Tulee hetki, kun ei enää halua vapisevien miesten tuijottavan
ja miettivän herra ties mitä,
kuiskien puolaksi jotain, mitä ei onneksi pysty ymmärtämään.
Sitä kestää vain jonkin aikaa,
ja sitten on todellakin pakko päästä pois.
Hienoa.
Hilpeää.
Moi.
Sinähän olet amerikkalainen?
- Englannista? - Irlannista?
Olen etsinyt sinua kaikkialta.
Sanoit, että tapaisit minut.
- Mitä minä teen sinulle? - Kuka sinä olet?
Olen pahoillani. Kiitos.
Odota. Suutelit minua juuri ja nyt lähdet?
Niin. Anteeksi.
- Olet myöhässä. - Anteeksi?
Olen jo löytänyt jonkun toisen.
Omapa on menetykseni.
Yritän löytää antiikkikaupan, joka myy kattokruunun varaosia.
Kattokruunun...
Tiedätkö sen?
Tiedän, missä toinen kauppa on. Serkkuni omistaa sen.
- Serkkusiko omistaa vetrerian? - Antiikkikaupan.
- Onko se kaukana? - Noin kolme tuntia.
- Kaksi, jos ajan nopeasti. - Kaksi tuntia?
Yksi, jos ajan hyvin nopeasti.
Oikein mukavaa, mutta ei kiitos.
Tiedän. Luulet, että yritän ehkä vain kiskaista sinut.
Kiskaista minut?
Iskeä minut. Sekin on mahdollista.
Mutta sinähän se tartuit minuun ja teeskentelit, että olen miehesi.
Olet varmaan hullu amerikkalaisnainen kuten Charlien enkelit
ja ehkä hakkaat minut kung-fulla ja varastat autoni.
Mutta olen halukas ottamaan riskin.
Olet halukas.
Mikä on nimesi?
Marcello.
Tietenkin.
Merkitsevätkö liikennevalot mitään?
Toki.
Vihreä valo, avanti.
Keltainen valo, koriste.
- Entä punainen valo? - Pelkkä ehdotus.
Marcello. Olet hullu.
Kiitos paljon.
- Hänellä ei ole sitä. - Miksihän en ole yllättynyt?
- Eno, haluan jäätelöä. - Haluatko jäätelön?
- Montako olet syönyt tänään? - Kaksi.
Vain kaksi? Osta sitten kolmas. Anna ensin suukko.
Maria, anna hänelle jäätelö. Oikein iso.
Tämä on sinun baarisi.
Olemme sukua. Teen työtä täällä.
Ja nukun tuolla, serkkuni antiikkikaupan päällä.
- Oletko maistanut tätä? - Mitä se on?
Limoncelloa. Olemme tehneet sen.
Tekö olette?
Otamme sitruunan ja kuorimme sen
ja panemme sen pulloon, jossa on kolme osaa alkoholia ja yksi osa sokeria.
Ja...
sitten sitruunan kuori pannaan pulloon ja jätetään...
kunnes se on oikeanväristä.
Ja...
ja sitten unohdan loput.
Mutta kokeile sitä.
- Pidätkö siitä? - Pidän.
Sait jäätelösi. Bravo.
Siskonlapsi.
Terve.
Mitä?
- Se sanoo: "Vie minut kotiisi." - Vai niin se sanoo?
Törmäsin sinuun Roomassa kadulla, ja nyt olemme täällä ja...
Eikö sinulla ollut suunnitelmia? Eikö sinun pitänyt tehdä jotain tänään?
Mitä niistä?
Jos törmää johonkin hyvään, siitä saa päästää irti vasta kun on aika.
Eikä aika ole nyt?
Ei minun mielestäni.
Sinulla on kauniit silmät.
Kunpa voisin uida niissä.
Mitä?
Täsmälleen, mitä amerikkalaiset naiset luulevat italialaisten miesten sanovan.
En voi...
Kiitos.
Olen pahoillani.
Olen kauhean pahoillani.
Olen pahoillani. Olen hyvin hermostunut.
Olin naimisissa kauan, enkä ole ollut kenenkään kanssa sen jälkeen.
Haluaisitko auttaa minua muuttamaan asian?
Pyydätkö minua makaamaan kanssasi?
Täsmälleen, mitä italialaiset miehet luulevat amerikkalaisten naisten sanovan.
Tarjouksesi on minulle kunnia.
Rakastelen sinua joka paikkaan.
- Mikä on spalla? - Hartia.
Entä miksi sanot tätä?
Ja tätä?
- Uupunut? - Uupunut.
Ainakin seuraavaksi viideksi minuutiksi.
Niin minäkin.
Kamalaa, että ostit huvilan Cortonasta.
Miksi?
Koska se ei ole Positanossa. Ja minä olen.
Sinun pitää luvata, että palaat tänne.
Lupaa minulle.
Milloin?
Voitko tulla tänä viikonloppuna?
Luulen niin.
Luulet niin?
Kiitos.
Minä tiesin!
Minulla on vielä sitä.
Herran kiitos.
Voi jee.
Näytänkö sinusta yhä säälittävältä?
Leppäkerttuja, Katherine. Paljon leppäkerttuja.
Lhanaa. Milloin näet hänet taas?
Huomenna.
Mit...
Olisin kertonut, että olen tulossa, mutta olisit kieltänyt lentämästä.
- Katsopa sinua. - Hemmetti vieköön.
Hei.
- Mitä? - Pitää käydä pissalla.
Taidat olla aivan uupunut.
Näetkö tämän? Sen sisällä on kuulemma vauva.
Iso vauva. Sisällä.
Juuri nyt.
Olen sinun kanssasi.
Voi jessus...
Millaista tällaisen synnyttäminen on Cortonassa?
Kaupungin kätilö on aika hyvä. Hän panee puukon sängyn alle.
Leikatakseen kivun.
Firenze on tunnin päässä.
Sinä synnytät tämän vauvan Armanin suunnittelemassa kaavussa.
Hän jätti minut.
Hän sanoi tajunneensa, ettei haluakaan olla äiti.
Voi Jeesus.
Miten siitä selviää?
Miten voi taas hengittää?
Aika pian.
Luoja, kun sinua on ollut ikävä.
Luulen, että minun on parasta jäädä tänne.
Olen pahoillani. Entä ensi viikonloppu?
Entä sitä seuraava?
Tietysti ymmärrän.
En unohda sinua.
Minäkin ajattelen sinua paljon.
Moi siihen asti.
Näissä puissa on jotain outoa. Ikään kuin ne tietäisivät.
Ja ne tietävät, että me tiedämme, että ne tietävät.
Ne ovat karmeita. Karmeita italialaispuita.
Vauva pitää niistä, koska se on karmea italialaisvauva,
joka sanoo aina: "Ciao, Mamma", ja heiluttelee kämmenselkäänsä.
Elämä on outoa.
- Minne olit menossa, kun saavuin? - En minnekään tärkeään.
- Millainen hän on? - Karmea italialainen.
- Mene tapaamaan hänet. - Menen kyllä.
Haluan olla karmean amerikkalaisystäväni kanssa.
En aio pilata rakkauselämääsi.
Älä ole naurettava. Sinä olet rakkauselämäni.
Voisitko tulla tänne?
Vessanpytyssä on kuumaa vettä.
Voi jestas. Se on melkein kiehuvaa.
Putket on varmaan kytketty väärin. Jestas, tämä on tosi huono juttu.
Se ei ole hyvä juttu. Ellei halua antaa pepulle kasvohoitoa.
Se on ristiriitainen ilmaisu.
Se olisi kai pikemminkin peppuhoitoa.
Lähdetään. Tule.
- Olen pahoillani, Frances. - Pahoillasi.
Emme voi olla yhdessä missään muualla.
Mikä minä sitten olen? Pyhä Francesca, kiimaisten nuorten suojelupyhimys?
Te teitte sitä minun sängyssäni. Minäkään en tee sitä sängyssäni.
Autathan meitä.
Isä ei anna tavata, koska Pawel ei ole italialainen.
Ehkä siksi, että hän pitää sinua nuorena...
Koska minä olen puolalainen.
On kauheaa, jos emme saa olla yhdessä.
Puhuitko tappamisesta? Sanoiko hän, että aiot tappaa jonkun?
Hän ymmärtää väärin.
En puhunut tappamisesta. Sanoin, että "tapaan Ninon".
Että voimme mennä naimisiin.
"Tapaan Ninon."
En ymmärtänyt.
Naimisiin? Tuskin ymmärrätte, mitä toinen sanoo.
Olemme rakastuneet. Menen hänen kanssaan tänä viikonloppuna.
Lipunheittojuhliin. Menen heittämään lippua.
Heittämään lippua? Miksi?
Koska osaan tehdä niin yhtä hyvin kuin italialainenkin, siksi.
Ja hänen isänsä näkee.
Minun isäni.
Hei.
Tyttäreni mukaan viet hänet Montepulcianon festaan. lhanko totta?
Hetkinen vain.
Kerroin, että viet meidät, jotta hän pysyy kotona.
- En halua valehdella isällesi. - Kuka siitä välittää?
Jos en ole Chiaran kanssa, kuolen särkyneeseen sydämeen.
Et sinä kuole.
Eikö ole hienoa?
Tuolla hän on.
- He ovat heteromiehiä. - Sukkahousuissa.
Heiluttelemassa lippuja.
Fantastista.
Tässä se on.
Hän on fantastinen.
Bravo.
Pawel. Rakastan sinua.
Rauhallisesti.
Heitin lipun.
He ovat kunnossa.
Lähdetään.
Miksihän rakkaus saa meidät niin typeriksi?
Kuten se vanha mies kukkineen. Sama juttu joka päivä.
Siis johan se riittää. Miksei hän voi antaa mennä ja unohtaa?
Francesca, katso tytärtäni. Hän näyttää niin erilaiselta.
Todellako?
Chiara ei ole oma itsensä.
Ehkä sinä tiedät, mikä häntä vaivaa?
En tiedä.
Frances, katso. Bramasole näkyy tänne.
Näetkö?
Kiitos.
Se on Marcello.
Voi hyvä luoja.
Odota hetki...
Mitä hän tekee? Älä mene.
Minne sinä menet? Mitä sinä...
Odota.
Yritimme soittaa kännykkääsi, mutta olit katveessa.
En voi uskoa, että annoit hänen lähteä.
- Hän sanoi, ettei voinut odottaa. - Miksei voinut?
Hän oli matkalla Arezzoon. Hän oli lähistöllä ja poikkesi.
Hän oli hyvin pettynyt, onko selvä?
- Sinulla on etana korvassa. - Hyvä.
- Todellako? - Ei. Ota se pois.
Hän jätti sinulle viestin.
Pysy paikallasi.
Hän menee pohjoiseen. Pariksi viikoksi.
Hiisi. Hän näki unta, jossa pidin valkoista mekkoa.
Valkoista mekkoa? Hitto.
Hemmetti, mikset käskenyt häntä odottamaan?
Sinähän olet kova likka.
Olisit sitonut hänet tuoliin.
Olisit edes voinut teeskennellä supistuksia.
Ei olisi tarvinnut teeskennellä.
Kymmenen sormea ja varvasta.
Onnittelen klassisesta valinnasta.
- Mikä hänen nimensä on, äiti? - Alexandra.
Alessandra...
Italiaksi "synnyttää" on dare alla luce, eli kirjaimellisesti:
"Antaa valoon."
Tervetuloa valoon.
Suuri päivä.
Terve, kulta.
Olet niin sievä.
Olemme valmiita.
Puola.
Palatkaa pian. Laitan teille ruokaa.
- Pawel, sinäkin? - Chiara odottaa.
Tuletko kaupunkiin? Otetaan vauva mukaan.
FOG CITY DINER KEITTOKIRJA
Minun pitää ostaa valkoinen mekko.
Anteeksi.
- Antaisitteko minulle kyydin? - Ilomielin.
Voin odottaa ja viedä teidät takaisin.
Kiitos, mutta minulla on poikaystäväni.
Odota siellä. Tulen alas.
Sinäpä näytät kauniilta.
Uskomatonta nähdä sinua.
Suunnitelmamme eivät toteutuneet.
Joten ajattelin nyt yllättää sinut.
Olen yllättynyt.
Mikä tuo sinut Positanoon?
Mikä tuo minut Positanoon.
Me myöhästymme.
Hetkinen, rakas.
Tulen ihan heti.
Minä...
Minä tulin huonoon aikaan.
Odota.
Harmi, että olet loukkaantunut. Mutta mitä odotit?
Mitä minä odotin?
Sinä tulit Bramasoleen. Sinä jätit viestin.
- Luulin, että sinä... - Hetkinen.
Kuukausia sitten meillä oli kaunis suhde.
Ja jos luulet, että halusin sinua sen jälkeen, olet oikeassa.
Sillä tietysti halusin.
Olet fantastinen nainen.
Mutta emme pystyneet tapaamaan uudestaan, vaikka yritimme.
Ja tällaisen on tultava luonnollisesti.
Minähän kerroin. Ystäväni tuli, ja hän oli synnyttämäisillään...
Oli paljon muitakin asioita.
Tärkeitä asioita, joita sinun piti tehdä.
Etkä sinä voinut odottaa.
Niinhän?
Älä huoli.
Ei ole syytä katua.
Kadutko tätä?
Sinulle on jossain joku.
Näkemiin.
Hän on suihkulähteessä!
- Kuka on suihkulähteessä? - Se hullu blondi!
Mitä täällä tapahtuu?
Hän on Sylvia elokuvasta La Dolce Vita.
Hän on oikeastaan oikein hyvä.
- Onko hän humalassa? - Toivon niin.
Tiedäthän, La Dolce Vitassa mies menee hakemaan hänet.
Mastroianni. Hän menee ja hakee naisen suihkulähteestä.
Kiitos.
Olenko minä mielestäsi hyvä Sylvia?
Olit ihastuttava.
Tässä.
Zeus näyttää lähteneen.
Takaisin Olympos-vuorelle.
Olen pahoillani.
Älä ole. Pärjään ihan hyvin.
Suihkulähde ja magnum-pullo samppanjaa ovat parasta lääkettä.
Todellako?
Mitä sinä luulet?
Tiedätkö, ketä rakastan eniten kaikista filmeistä?
Cabiriaa.
Muistatko lopussa, kun taas yksi mies on jättänyt hänet hirveällä tavalla
ja hän luulee, että kaikki on lopussa?
Sitten hän näkee lapsia leikkimässä kadulla, soittamassa musiikkia,
ja ennen kuin hän huomaakaan, hän hymyilee taas.
Niin Fefè sanoi aina:
"Vaikka mitä tapahtuisi...
säilytä aina lapsellinen viattomuus."
"Se on tärkein asia."
Mitä tapahtui? Miten Marcellon kanssa sujui?
En halua puhua siitä.
Chiara on kuohuksissa. Hän puhuu puutarhassa Pawelin kanssa.
En voi puhua siitä nyt.
Tyhmää.
Mitä muuta voisin tehdä?
Haluan pyytää teiltä lupaa naida tyttärenne.
Mukavaa, mutta ei tule kysymykseenkään.
Olen tullut pyytämään teiltä lupaa naida tyttärenne.
Rakastan häntä ikuisesti ja tiedän tekeväni hänet onnelliseksi.
- Niin kaikki nuoret miehet sanovat. - Joskus se on totta.
Ei koskaan.
Ei koskaan? Entä te kaksi?
Älä ole naurettava. Vihaan häntä puolet ajasta.
Etkö halua Chiaran olevan onnellinen?
Onnessa on monta tekijää.
Ei se ole vain nuorta intohimoa.
Tämä ei kestä, Chiara. Ja kun se on ohi, sinulle ei jää mitään.
- Hänellä ei ole mitään tarjottavaa. - Minulla on kaikkea tarjottavaa.
Kaikkea.
Lähdetään.
Odottakaa.
Mikset anna siunaustasi?
Entä jos tämä on sitä?
Aitoa asiaa. Rakkautta, joka kestää ikuisesti.
- Sellaista on vain saduissa. - Ei ole.
Mistä sinä tiedät? Henkilökohtaisesta kokemuksesta?
Minä etsin sitä enkä löytänyt.
Mutta se voi silti olla olemassa.
Ei voi. Kukaan ei ole kokenut sitä.
Minä olen! Koin suuren rakkauden.
Isäsi... suuri rakkaus.
Enkä unohda sitä ikinä.
Hän on köyhä puolalainen työmies.
Hän ei ole kukaan.
Hänellä ei ole perhettä.
Se ei ole totta.
Hänellä on minut.
Olen hänen perheensä.
Mitä sinä ajattelet?
- Mitäkö ajattelen? - Kerro.
Toiveesi taisi täyttyä.
Toiveeni?
Silloin, kun etsimme sitä käärmettä,
sanoit, että halusit tänne häät.
Ja sanoit, että halusit tänne perheen.
Olet oikeassa.
Toiveeni toteutui.
Kaikki, mitä minä pyysin.
Etsit amerikkalaista kirjailijaa, joka asuu täällä. Löysit hänet.
Jos ei haittaa, minä vain...
Noin. Se ryömi päälläsi.
Leppäkerttu.
Tunnenko sinut?
Et oikeastaan. Arvostelit kerran yhden kirjani.
- Pidinkö siitä? - Et kovin paljon.
Älä huoli. Se oli paras huono arvostelu, jonka olen saanut.
- Lasket leikkiä. - Enhän.
Se auttoi minua siirtymään seuraavaan kirjaan.
Olen matkustellut Toscanassa.
Joku sanoi, että asut täällä, ja...
- Olen Ed. - Hei.
Olen Frances.
Täällä pidetään häitä. Ei kuitenkaan sinun.
Se olisi ollut harmi.
Alppien yli rakennettiin junarata Wienin ja Venetsian välille,
ennen kuin oli edes junaa, joka suoriutui matkasta.
Se rakennettiin silti.
He tiesivät, että juna tulisi joskus.
Yksi käännös matkalla olisi vienyt minut muualle, ja olisin erilainen.
Mitä neljä seinää oikein ovat? Ne ovat sitä, mitä niiden sisällä on.
Talo suojelee uneksijaa.
Käsittämättömän hyviä asioita voi tapahtua myöhäisessäkin vaiheessa.
Se on aikamoinen yllätys.