23.976
A távoli jövőben...
Vámpírok uralják az éjszakát, de számuk egyre fogyatkozik.
A fejükön lévő magas vérdíjak szagára a vadászok egy sajátos csoportja bukkant fel. A Fejvadászoké.
De egy vadász senkihez sem fogható. Ő egy "Árnytörő" - félig ember, félig vámpír.
Állandó harcban áll önmagával, rettegett, megkínzott és magányos. A neve...
D, a Vámpírvadász
VÉRSZOMJ
Itt van!
Üdvözlégy Mária, az Úr van te veled, áldott vagy te az asszonyok között, és áldott a te fiad, Jézus Krisztus.
Már vártunk. A nevem Alan Elbourne.
Azért hivattalak ide...
Folytasd. Hallgatlak.
A húgomról, Charlene-ről van szó.
Két éjszakával ezelőtt eltűnt.
Éjféltájt még az ágyában aludt.
Páran mondják, hogy egy hintó állt a házunk előtt.
Meier Link, a vámpír hintója.
50 emberrel kerestettem, de hiába.
Rajtunk ütöttek.
Elvitték a húgomat és megölték a barátaimat.
Ez csak az előleg. A többit akkor, ha megtaláltad.
Tízmillió dollár.
Jobb, ha indulsz. Nem vagy egyedül.
Felbéreltem a Marcus fivéreket és lépéselőnyben vannak veled szemben.
- Nem hinném. - He?
Talán már késő és a húgod lelke elveszett. Akkor hogyan tovább.
Kapd el őket, mielőtt megtörténik! Mit gondolsz, miért fizetünk?
Ebből elég!
A fiam lobbanékony természetű. Kérem, bocsásson meg neki.
Mind nehezen viseljük a történteket.
Ha ismerné a lányomat, megértené.
Kedves, csodálatos teremtés. Eltűnése több, mint amit öreg szívem elviselhet.
És most meg kell kérnem valamire.
Ha átváltozva talál rá, gondoskodna róla, hogy szenvedés nélkül haljon meg?
Kérem, legyen hozzá gyengéd.
Ne! Nem tehetünk ilyet! Ez nem helyes!
Nem változhat át! A lányodról beszélsz!
Hallgass rám. Nem könnyű ezt kérni tőle, de muszály.
Sajnálom. Remélem egyszer majd megérted.
Megértem az álláspontját, de tízmillió dollár nem elég.
Mi? Hogy merészeled?
Megállj! Ne lőjetek! Azt mondtam, állj!
Megduplázom az árat. Adok húszmilliót.
Csak hozza vissza, így vagy úgy.
Láttál erre menni egy négylovas hintót?
Nem.
Engedjen el! En... engedjen el!
Hazudsz!
A fenébe, társaságunk van!
Elég nagy társaság...
Vigyázz!
Ember...! Mindenki jól van?
- Igen. - Aha!
Elhiszitek ezt? Az egész helyet ellepték.
Már biztos járt erre.
Na gyerünk!
Remélem felkészültetek. Már jönnek!
Zombikra fel!
Jeee! Gyertek csak, kicsinálunk titeket, zombik!
Úgy legyen.
Leila, itt vagy?
Már nem tart soká, Ralph. Csak maradj a tankban.
Cél és tűz!
Ne olyan gyorsan, haver.
És tűz!
Megvagy!
Nyugodj békében.
He? Halljátok?
Mintha lódobogás lenne.
Fentről jön.
Bízzátok rám.
Ez az... Nyílvégen van...
Megvagy!
Csodás! Nagyon szép! Megtapsollak, idegen!
Mondd, mi dolgod itt?
Ha egy csapatban játszunk, legyünk barátok!
Hogy hívnak?
Én Borgoff vagyok. Borgoff Marcus.
D
Szóval ő az... Az Árnytörő vadász. Hallottam róla.
Elképesztő ürge.
Ébredj, Borgoff, ő nem barát, hanem vetélytárs!
Ezzel csak előnyhöz juttattuk, gondolj bele.
Igaza van. Ebben némileg egyetértünk.
Túl sokat segítettünk neki, és ővé lesz az egész lóvé.
Ha értünk jött volna, mostanra már halott lenne.
Mi dolgoztunk és ő kapja a jutalmat.
Hé, álljatok le, fiúk.
Csak egy kis szívességet tettünk a híres Árnytörőnek, ez minden.
Egy kis szívességet, amit nem engedhetünk meg magunknak!
Hé! Hallottátok a sztorit a mókusról meg a bagolyról?
A mókus gürcöl egész nyáron, spájzolja télre a dolgokat,
gyűjti a sok mogyorót meg magot, keményen dolgozik.
Aztán, egy nap, mielőtt az első hó leesik, még egyszer utoljára kimegy körbenézni.
Hirtelen jön a bagoly, és elragadja a mókust.
Milyen kár, mondja a mókus - most mi lesz azzal a sok kajával?
- Á, ez jó volt. - Ja! Nagyszerű.
Értitek, fiúk, az a hülye mókus...
Leila! Hé, Leila, hova sietsz?
Ezt meg mi lelte?
Szóval, túlerő, mi? Négy az egyhez, na és?
Tényleg előnyük van, de nappal a hőség lelassítja őket.
Ha már itt tartunk, ugye nem kell eszedbe juttatnom
a gyengédet, a hőség-szindrómát? Mikor utoljára figyelmenkívül hagytad, majdnem...
Ne aggódj.
Utálom, amikor ezt mondod.
Ezek meg mik? Keréknyomok? Hadd nézzem!
Na, jó. Ez kétségtelenül az ő nyomuk.
Hat órája járhattak itt.
Oké. Elég, megfulladok!
Ez meg mi volt?
Na, ez fura. Azt hittem, hallottam valamit.
Csendet!
Valószínűleg homoki ráják.
Szent szar! Utálom ezeket a lényeket. Mocskos állatok! Nem bírom őket. Mocskok!
Azt hiszem, eleget láttunk belőlük. Tudom szégyen, de nem bírom a közelségüket.
Hé! Fordulj már vissza! Elment az eszed? Ne tedd ezt velem!
Kérlek! Csak most az egyszer! Csak ezt ne! Neee!
Meg ne állj! Vágtass, vagy letaposnak!
Hallottál már a halálfélelemről?
Hát ez átkozottul kínos volt.
Ez mi?
Egy menedék?
Nem gondoltam, hogy még vannak ilyenek.
Biztos, hogy ott vannak.
Ó, milyen szépen beolvad!
Oké, megvagyunk...
Látom őt.
Hányan vannak?
Ketten, úgy látom. Egy férfi, és egy nő.
Keress kijáratot!
Oké, itt nincs, itt sincs... még mindig nem bejárat... nem...
Biztos... hogy van itt ajtó?
Itt sincs, itt sincs...
Mi az?
Ennek elment az esze!
Ajtó! Az ajtó!
Most véged!
A lányért jöttem.
A helyedben nem tenném, Árnytörő.
Aki éjszaka vámpírra támad az vagy hülye, vagy bolond.
Te melyik vagy?
A saját akaratából van itt, Árnytörő.
Szóval, hacsak nem vagy az a fajta, aki csupán pénzért képes nőket rabolni --
és biztosan sok pénzről van szó -- javaslom, mentsd az irhád,
hadd folytassuk az utunkat békében.
Örömest megtenném, Meier, de az adott körülmények között egy szavadat sem hiszem.
Elraboltad a lányt.
Meier!
Uh! Az orrom! Az orrom!
Mi történt?
Miről maradtam le?
A nevén szólította. Talán igaz, amit mondott.
Á, csak tudatlan. Gyerek még. Nem ismeri még.
Nem tudja, mire képes.
Szegény lány... Vérzik! Úgy nézem, nem húzza soká.
Tényleg kár azért a sok jó vérért... Na, ismerd be! Kísértésbe estél!
Tudom, hogy igen!
A... anya!
Várj, tudod, hogy csak vicceltem. Menjünk! Dolgunk van!
A pénz! Gondolj a pénzre!
Hé! Mit műveltél velem?
Bekötöttem a sebed, és megállítottam a vérzést.
Ez minden.
Vagy úgy.
Azt hiszed, csak úgy lerángathatod bárki ruháját, akivel találkozol?
Ezt gondolod, mi, Árnytörő?
Haza kéne menned ápolni a sebeidet.
Mi vagy te, az anyám?
Őt szólítottad az előbb... Gondoltam, szükséged van rá.
Látom őt.
Mikor az utolsó vámpír is kihal, ki gyászol majd minket?
Vajon ő gyászol majd... vagy bárki más...?
Vajon érti bárki is ezt a fájdalmat? Ezt a magányt...?
Nem megmondtam?
Hagyd békén a lányt, csak bajt hoz, és útban van, nem érted?
Az ellenséget pátyolgattad.
Remélem, jófelé megyünk.
Bízz bennem, ismerem ezeknek a vámpíroknak az észjárását.
Ha félnek, eliszkolnak Barbarois felé.
Kiszámítható banda.
Barbarois, igen. Utálom azt a helyet.
Tele holdkórosokkal és szörnyekkel, őrült lényekkel.
Nagyon fáj, Leila?
Leila?
He?
A sebed. Nagyon fáj?
Nem, én csak...
Grove, feküdj vissza. Fáradtnak tűnsz.
Pihenj, és miattam ne aggódj.
Leila...
Ki kötözte be a sebet? "Ő" volt?
Nekem elmondhatod. Ő volt, ugye? Az Árnytörő vadász.
Aha.
Leila, figyelmeztetlek... ő veszélyes.
Ellenünk van.
Nem tudom, miért tette.
Grove, kérlek, ne mondd el senkinek, rendben?
Itt megállt.
De minek?
Mindjárt megtudjuk.
Nolt, Kyle, velem jöttök.
Leila, te itt maradsz Grove-val.
Oké. Mindenki kész?
- Mindig! - Ja! - Kész vagyok.
Hé, Nolt. Szaglássz körül rendben?
Lehet, hogy csapda.
Ja. Fedezünk.
Kész örömmel, uraim.
Ez csak egy nagy rakás gönc!
Mi az ördög?
A rohadék. Ez hihetetlen.
Hé, vigyázzatok!
Szóval át kívánjátok lépni Barbarois határát.
Gondolom, a gőg, mintsem az ostobaság hozta ide önöket, uraim.
Vagy talán a tudatlanság.
Önök kiváló vadászok, azt látom.
De nem ellenfelek egy barbaroisnak.
5000 évnyi elszigeteltség legyőzhetetlenné tett minket.
Mi?
Mi az ördög folyik itt?
Az árnyék... Vigyázzatok az árnyékkal...
Miről beszélsz? Mit akarsz az árnyékkal?
Hé! Nolt...?
Hé, Nolt, mi az ördög van veled?
Meg... meghalt!
Nem! Gyerünk, Nolt! Gyerünk!
Mozdulj már meg! Gyerünk!
Istenem, a fenébe is, gyerünk már!
Szükségem van rád!
Nem, Istenem!
Nem...!
Istenem, közeledünk.
Azok... Barbarois szélmalmai.
Miért nem fordulunk vissza?
Biztos van más út is!
Nincs.
D vagyok, a vadász.
Barbarois népével van dolgom.
Na ne...
Látom, leszállt a lóról. Tiszteli az idősebbeket. Ez igazán bölcs dolog.
Azt akarom, ne védje tovább Meier Link-et.
Maga...? Ez jó, ezen nevetnem kell...
Nagyon humoros egy fiatalember maga, és hozzáteszem, egyben igen jóképű.
De nem akarom egy magamfajta vénség
vonzódásával terhelni.
Ostobának tart...? Valaki 100 millió dollárt fizetett,
hogy Meier Link-et védelmezzem.
- Rá tud ígérni? - Nos, maga kemény alkusz, öreg.
Mi van, ha igen?
Maga igazán szórakoztató, Mr. Idegen!
Gondolom, ismeri Barbarois hírnevét - az éjszaka lényeit.
Nem hinném, hogy 5000 év után változtatnánk a szokásainkon,
de ha bárki kedvéért megtennénk, az bizonyosan ön lenne.
Sok árnytörőt láttam, de olyat, mint maga, még sohasem.
Ezért igen sajnálatos, hogy meg kell halnia.
Nem hagyhatom, hogy innen élve távozzon, nem igaz?
Sajnos meg kell halnia, Idegen, igazán sajnálom.
A Barbaroisok nagyszerű harcosok. Maga is kétségtelenül az...
de ha meg is öl néhányunkat, a végén győzedelmeskedünk!
Megesküdtem, hogy megvédem a hintót. Készüljön a halálra!
Ostoba...
Mit csinál ez odalent?
Borgoff, kész vagyunk már?
Nincs más választásunk. Ide te kellesz, Grove.
Meg tudod tenni?
Add be. Alig várom.
Ne erőltesd túl magad. Komolyan mondom, oké?
Gyere vissza nekem!
Tudja, személy szerint semmi bajom a Barbarois-jal.
Kár, hogy oly sokat meg kell ölnöm.
Igazán nagyra tartom a hűségét és odaadását,
de mégis csodálkozom, vajon mitől fél, hogy ennyi embert küld egy ellen?
De, ha ez önnek szórakoztató...
Á... Értem... Tetszik az álláspontja, fiatalember. Figyelemre méltó...
Azt hiszem, a fickónak igaza van!
Kérlek, engedd meg, hogy hármunk elszórakozassa fiatal vendégünket.
Hacsak nem gondolja úgy, hogy ez nem fair!
Három egy ellen, nem fair!
Elég ebből!
Gyarló beszéded szégyent hoz ránk.
Nem vonhatod el a figyelmemet fő feladatunkról...
a hintó védelméről.
Az lesz, amit én mondok.
Ez meg mi az ördög?
Gyerünk Grove, intézd el őket!
Öld meg mind egy szálig!
Gyerünk, Grove, tarts ki!
Vigyétek gyorsan a hintót!
Kövess csak szépen!
Alig várlak!
Grove!
Meg kell mondjam, csodálom annak a fiatal harcosnak a szellemét.
Bár semmi esélye Benghi és a többiek ellen.
Sajnálom, hogy lemaradok a javáról...
De hát... C'est la vie.
Ébredj, D! Mi van veled?
Ez nem fair, az nem fair!
Megmutatom én, mi nem fair! Maradj csak ott a sziklán, vadász!
Eh, fujj.. Balekok!
Állj meg, könyörgöm!
Jó éjszakát!
Kyle, nem láttad véletlenül, mi lett a nővel?
Talán berántották a kerekek.
Nézd meg!
Ez szép volt, Caroline, nagyon szép! Kicsit durva, de hatékony.
Innét a tieid.
Az a rohadt szörnyeteg!
Mindenki jól van?
Igen, de Kyle kint volt a tetőn.
Kyle! Kyle! Hol a pokolban vagy, Kyle?
Itt lenn!
Minden rendben?
Csend! Még mindig itt vannak!
Ne!
Fenébe! Idióta!
Ez így túl egyszerű! Gyertek elő, hogy befejezzem, amit elkezdtem!
Az időtök lejárt.
Gyerünk, gyáva népség!
Megfizettek a fájdalomért, amit a bátyámnak okoztatok!
D! Ébren vagy?
Kell a segítséged. Nyeld el ezt a varázslatot!
Igazi rabszolga hajcsár vagy, tudod?
Hé! Ne feledkezz meg az árnyékról!
Maradj mozdulatlan!
Könnyű azt mondani!
És fogd be a szád!
Ez közel volt...
Hát, a tank csupa lyuk...
A tartály üres, ezzel így nem megyünk sehová...
Mit csináljunk?
Mihez kezdjünk?
Borgoff, valami ötlet?
Hogy van Grove?
Őszintén, nem a legjobban. Borgoff, ébresztő! Mit agyalsz ott?
Semmit. Csak a hintón gondolkodtam. Vajon meddig juthatott mostanra?
A francba, erre mind kíváncsiak lennénk.
Ha érdekel a véleményem, vagy kihajóztak a tengeren...
...vagy inkább bevették magukat a hegyek mélyére.
Remélem is...
Mindenesetre üzemanyagot kell szereznünk.
És Gorouche nincs messze innen.
Kyle, te mész Leilával.
Én itt maradok, és megjavítom a járgányt.
Ha a csillagokba vezető ösvényt keresed, jöjj el hozzám.
Teljes szívemből imádkozom, hogy biztonságban érkezzetek meg.
A csillagokba vezető ösvény...
Nem tudom, te hogy vagy vele, de nekem hiányzik az a ló.
Mi volt a neve?
Szóval megint nem beszélsz velem?
Csak két szavam van hozzád: hőség-szindróma.
Nézd, tudom, hogy élősködő vagyok,
de nem voltam mindig is segítőkész élősködő?
Engem nem érdekel, ha belehalsz a hőségbe,
de egy cafat rothadó hússá válni nincs a terveim között.
Ja, de nem rajtunk múlik.
Mennyi lesz?
Ó, nem, tartsa meg a pénzt.
Gyerünk, vegye csak el!
Menjünk!
Leila!
Á, értem...
Ő az, ugye?
Kyle, mi lenne, ha elindulnál nélkülem?
Van még itt egy kis dolgom.
Hátrébb!
Mondtam már, hogy milyen ellenállhatatlan vagy eben a szexi testhezálló hacukában?
Nem, de mond csak.
Épp most mondtam.
Vigyázz azzal a fickóval, Leila!
Egy sört kérek.
Csinos kis stukkere van.
Ne aggódjon. Jó ideig nem szándékozom használni.
Az jó, mert én pedig nem szándékozom magánál hagyni.
Ide vele.
Hallotta, kislány?
Hm, köszönöm.
Részemről, seriff. Meghívnám egy italra, de...
Kösz, de inkább nem.
Oh, oké. Csak azt akartam mondani, biztos rettentően lefoglalja az az új árnytörő vadász a városában.
Miféle árnytörő vadász?
Megvenném azt a lovat.
300 ezer dollár lesz.
És ha nem tetszik, menjen máshova.
Ne mozdulj! Tedd a kezed oda, ahol látom is!
Csináld!
Seriff, jó pénzt fizetett érte.
Mit csinál?
Fogd a pénzed, és tűnés!
Semmi keresnivalód itt.
Nem üzletelünk árnytörőkkel.
Megértetted?
Felfogtad, Árnytörő?
Érted te.
Várjunk egy percet, az én lovamról beszél!
Annak adom el, akinek akarom, ha megfizetik az árát!
Nem teheti. Erre törvényeink vannak, vénember, és átkozottul jó okkal.
Milyen törvények?
Ne játssza a süketet, vénember, jól tudja, árnytörőknek tilos.
Tilos, értem.
Még emlékszem azokra az időkre, mikor árnytörők és vámpírok
egyaránt itt kószáltak, de...
Pont ezért vannak a törvények!
Hallgasson meg, akár tetszik, akár nem.
Maga meg sem született, amikor ez történt.
Tegyen magának egy szívességet, és hallgassa meg, mi történt.
Elmondom, hogyan raboltak el gyerekeket...
Tíz gyereket egyszerre...
Ezt a mesét ismerem.
A rablókról persze kiderült, hogy vámpírok,
és a szülők összedobták a pénzt, hogy felbéreljenek egy vámpírvadászt.
A legjobbat akarták.
Mikor pedig a vadász - egy roppant erős és csendes férfi - megjött,
megbízták, hogy kutassa fel, és hozza haza a gyerekeket.
Nem volt könnyű. Sok vámpír meghalt a kezei által, mire feladata végére ért.
Mikor végül a gyerekeket otthon tudták, a szülők megtámadták a férfit.
Azt mondták, hogy ő egy árnytörő, fél-vámpír, ezért megbüntették.
Nem hibáztatnám őket.
Egyszerűen nem bízhatsz bennük.
Ezt a részt kihagytad, öreg.
Elvégezte a dolgát.
Úgy tűnik, nekem kell kezelésbe venni itt a dolgokat.
Engedjék el!
Az meg mi?
Mit gondol, maga marha?
Le a fegyverekkel!
Öreg, nem tudja, mit művel. Tegye azt le.
Pontosan tudom, mit teszek.
Fogalma sincs, tegye le, vén hülye!
Szívesebben lennék vén hülye, mint ami maga, seriff!
Ne lőjön.
Figyelmeztetem, ha meg kell húznom a ravaszt, nem fogok tépelődni.
Talán még élvezném is.
Üljön a lovára, idegen!
Köszönöm.
Inkább én tartozom köszönettel.
Ez a legkevesebb, amit tehetek.
Talán vén bolonddá váltam, idegen, de egy tiédhez hasonló arcot sosem felejtenék el.
Mint ahogy azt sem, amit akkor értem tettél.
Így van. Én voltam az egyik gyerek.
Mindig is restelltem, ahogy elbántak veled. Ahogy senki sem mert kiállni érted.
Ahelyett, hogy megköszönték volna, a lovad után kötöttek, hogy kivonszoljon a városból.
Szóval igaz, amit rólatok, árnytörőkről mesélnek?
Nem táplálkoztok... Na indulj, kezdek fáradni.
Hol van Benghi? Mi tart neki ilyen sokáig?
A lovak kipihenték magukat. Ideje indulnunk... gyere szépen!
Gazdám, mit óhajt? Segíthetek, uram?
Még mindig világos van, gazdám!
Mi?
Hagyd békén, Masheela!
Igen, uram.
Hiányzik neki a napfény. Hadd élvezze.
D vagyok, egy vadász.
Az apja küldött.
Ne féljen, nem bántom.
A napon ül, tehát nem változhatott át.
Akkor - miért marad vele?
Múlt éjjel a hintóból a nevét kiáltotta.
Miért őt szólította?
Gondolom, apám nem említette önnek, hogy szeretem Meiert.
Maga nem ismeri őt. Nem szeretheti.
Nos, mégis.
Ha tudná, milyen jó hozzám... Én szeretem!
Higgyen nekem, senki más nem fog...
Maga nem érti.
Ő az, ami, Charlotte. Nem tudja megváltoztatni. Idővel elkapja.
És ha ez megtörténik, meg kell, hogy öljem magát.
Legyen hát. Inkább meghalok, minthogy egy lépést tegyek nélküle.
Ne vigyen haza! Egyszerűen nem tudok élni Meier nélkül.
Milyen édes...
Szerelmes egy vámpírba...
Nagyon édes...
Idióta!
Ostoba leányzó, talpra, elmegyünk!
Hagyjon békén!
Azt teszed, amit mondok!
Van róla fogalmad, hány ember halála szárad hőn szeretett és védett Meiered lelkén?
Sehány!
Te bolond!
És te! Te meg ott maradsz, ahol vagy, barátom!
Sajnálom, de nincs kedvem megosztani veled a hasznot.
Megérted, ugye? Ez üzlet.
Fölötted!
Mi a baj? Mondd!
Túl sok napfény!
Figyelmeztettelek a hőségre, de nem hallgattál rám!
Gyerünk, nem éled túl, hacsak el nem földeled magad!
Siess!
Leila? Ott vagy? Válaszolj, Leila!
Itt vagyok.
Hála az égnek! Minden rendben? Merre vagy?
A Cheffan-tónál vagyok.
A préda északnak indult.
Majd felszedünk.
Leila, nem tudod mi lett az Árnytörő vadásszal?
Nem. Nem láttam.
Rendben. Vigyázz magadra. Maradj vonalban.
Borgoff kiszáll.
Hm... Fordult a kocka...
Kidíszítetted a fejem! Igazán viszonzandó szívesség, nemde, drágám?
Semmi ostobaság!
Csak nem akarok elázni.
Ha lenne bármi más hely, hidd el, ott lennék.
Ahogy az eső alábbhagy, eltűnök innét, a közeledből.
Azt hiszem, sejtem, miért csinálod ezt. A családodat vámpírok ragadták el.
Fogalmad sincs, mit beszélsz. Nem tudsz erről semmit!
Jól van, talán nem.
Ez az idétlen dolog... idegesít.
Te aztán elég furcsa vagy, tudod?
Annak ellenére, hogy árnytörő vagy, meg minden, amit beszélnek...
Honnan tudsz az anyámról?
Szólítottad, nem emlékszel?
Vámpírok rabolták el. Az apám megpróbált utána menni és megmenteni,
de megölték. Egy idő után az anyám visszajött, de már nem volt az anyám többé.
Átváltozott.
Az emberek a faluban halálra kövezték, ezután eljöttem otthonról, és találkoztam
a Marcus fivérekkel. Melléjük szegődtem - én is vadász akartam lenni,
hogy megbosszuljam a szüleim halálát...
Annyi szörnyűséget, halált és pusztítást láttam - kiírtott családokat,
összetört reményeket, és mindig kiderült, hogy vámpírok az okozói.
Meg tudom érteni, miért ezt az életet választottad.
De egy vadász élete nem élet.
Nincs más élet, amit magaménak mondhatnék.
Úgy látom, te nem is ismertél másfélét...
Szóval egyezséget javaslok.
Mivel mindketten indultunk a nagy versenyen, ha valamelyőnk meghal,
a másik virágot visz a sírjára.
Mit szólsz? Ez az eső... Szentimentális leszek tőle.
Nem is tudom, ez miért fontos, csak szeretem a virágokat...
És nem hinném, hogy valaha kapok... Végül is, magam vagyok.
Ez az egy közös bennünk, nem? Mindketten vadászok vagyunk és magányosak.
Na... Összevissza fecsegek... Felejtsd el amit mondtam...
Megteszem. Viszek neked virágot, ha ezt túlélem. De nem reménykedem.
Állj le. Nem gondoltam komolyan, amit mondtam.
Egyáltalán, nem is értem, miért viselkedsz így.
Mert én Árnytörő vagyok. Nekem nem lehet normális életem. Nem úgy, mint neked.
A tegnapi zivatarban nem juthattak túl messze.
Kvittek vagyunk, Árnytörő, megértetted?
Nagyon rossz előérzetem van.
Na miért?
Azt hiszem, rájöttem, Borgoff.
Ha a várra tippelsz, akkor igazad van.
Még jó hogy a várra! Chay várába mennek.
Ugye nem arra gondolsz? Oda nem mehetünk be, az öngyilkosság!
Őrültség!
Csak nem félsz egy kis őrültségtől? Mióta vagyunk normálisak?
El kell kapnunk őket, mielőtt elérik a kastélyt.
Ott az a híd. Ott fogjuk el a hintót.
Még emlékszem arra a trükkre, mikor elkaptuk a vámpírokat Kildow-nál.
Aha. Akkor működött, és most is fog.
Leila jelentkezz!
Jelentkezz Leila, vége.
Itt vagyok.
Mi a helyzet?
Úton vagyok.
Ne mozdulj!
Figyelmeztetlek, bármivel is próbálkozol, cafatokra robbantalak.
Teszel egy próbát?
Nem hinném...
Nekünk csak a lány kell.
Hello kicsim!
Még ember!
Gyerünk, ki innen!
Most!
Borgoff, nem mozdul!
Szívességet teszünk neked!
Gyere már!
Azt mondom, kifelé onnét!
Legyen ez lecke számodra, nyomorult Barbarois állat!
Borgoff, ide nézz!
Borgoff!
Mi van?
Mi a...
Mi van ezzel a fickóval, megbolondult?
Nem tudja, hogy belehal a kinti napfénybe?
Nem engedem, hogy elvigyétek!
Tényleg?
Köszönjük, csak megkönnyíted a dolgunkat!
Nem volt elég?
Megérdemled!
Ide, ide, pirítós!
Hehe, nézd, hogy ég!
Kell egy kis segítség? Várunk, szépfiú! Nézd már!
Hé! Mit képzelsz? Hova mész?
Szeretlek.
Nem élhetek nélküled.
Micsoda?
Borgoff, hagyjuk, hogy megölje magát!
Aztán elintézzük a fickót, na mit szólsz?
A pénzt megkapjuk, ha él, ha halott.
Igazad van. Felőlem rendben.
Állítsd meg!
Kyle!
Pokolra küldelek!
Mi?
Nem akarom, hogy aggódj a sebeim miatt.
Begyógyulnak, és elmehetünk az éj városába, távoli csillagok közé.
Ha megérkezünk, egyedül lehetünk, és szabadon szerethetjük egymást.
Ez így igaz, higgy nekem!
Nemsokára megérkezünk.
Nekünk annyi, Borgoff. Már csak mi maradtunk. Fel kéne már adnunk.
Ha valaha el is érjük azt a várat, azt egyikünk se éli túl.
Most nem szállhatunk ki.
Tartozunk Kyle-nak és Nolt-nak azzal, hogy folytatjuk.
Hallgass meg, Borgoff.
Fogd be! Nem érdekel.
Leila! Mit gondolsz?
Grove. Félnek tőlünk.
Félnek, mert ismerik a hírnevünket, és tudják, hogy soha nem adjuk fel. Soha nem is adhatjuk!
Ha most feladjuk, be is csukhatjuk a boltot.
Ezt nem tehetem meg. Nem, míg az utolsónak is vége nem lesz!
Gazdám, hallod?
Már jön.
A vár már nincs messze. Itt maradok és elintézem.
Közeledünk. Chay vára... Nemsoká meglátjuk.
Carmilla, a véres bárónő odúja. Hallottál róla, nem?
5000 évig volt a rettegés úrnője, és az nem semmi.
Az apád, a vámpírkirály bedühödött, türelmetlenné tette önteltsége.
Irritálta a lány féktelen vérszomja és lassan ráúnt.
Apád végül saját kardjával döfte le, míg édesdeden aludt az ágyában.
A lány most fantomokkal és démonokkal karöltve kísérti a helyet...
de téged nem ez érdekel, igaz?
Azt hiszem, tudom, mi bőszít téged, Árnytörő.
Félsz, hogy a két szerelmes madárka újabb árnytörőnek ad majd életet, nem igaz?
Ismerlek én téged! Tudom, mit gondolsz, tudom, mit érzel, ismerem minden mozdulatodat.
Nem tudod...
Örülök, hogy végül találkoztunk, D.
Te méltó ellenfél vagy.
Ki bérelte fel a Barbarois-t? Kinek dolgozol?
Carmilla bérelt fel minket, és nekem, mint Barbarois-nak, a védelem volt a feladatom.
Most meghalhatok békében.
A leveledet látva, azt hiszem, meglehetősen nehéz lehetett neked.
Meg tudom érteni, milyen lehet - a szerelemhez nem feltétlenül két ember kell...
Mi, vámpírok roppant érzékenyek vagyunk... Remélem, szolgálatotokra leszek.
Roppant hálásak vagyunk, Carmilla.
Bizonyára mindketten kimerültek vagytok. Talán előbb pihennetek kéne.
Biztos vagyok benne, hogy az ifjú hölgy is szívesen felfrissülne.
Bizonyára hallott pletykákat rólam - de biztosíthatom, hogy ezek mind
a féltékenység és az irígység szülöttei.
Nem vagyok az a véreskezű Carmilla, akinek megpróbálnak beállítani.
És most, lássátok!
Ez Ő - ez A Hajó.
Elvisz benneteket az éj városába, ahol végre békében élhettek.
Ott boldogságra leltek.
Volt idő, sok évvel ezelőtt, mikor minden várban volt egy ilyen hajó.
És az éjszakai égbolt tele volt villódzó fényeikkel...
Az az idő volt a vámpírok virágkora, és a tietekhez hasonlatos szerelem
nem volt oly kétségbeejtően lehetetlen.
Annyira más volt, mint most...
Számunk egyre apad - űzött, magányos faj vagyunk.
Reménytelenül félreértenek minket -
de ti ketten legyőztétek e gátakat.
Nagyon, nagyon örülök nektek.
A hajót már évek óta nem használták.
Nem tudom, vajon biztonságban felszáll-e, de biztos vagyok benne, hogy
örömest vállaljátok ezt a kockázatot.
Nagyon hálásak vagyunk.
Bárcsak veletek mehetnék...
Olyan gyönyörű vagy...
Miért állsz meg? Akarlak, Meier, akarom minden porcikádat!
Miért nem?
Te nem tudod, milyen ez, Charlotte.
Örökké sötétségben élni, örökké vérre éhezve, saját szándékaiddal dacolva...
Nem tudlak elképzelni egy ilyen életben, nem ezt érdemled, Charlotte.
Olyan önző vagy, Meier.
Nehéz teher nyomja a lelkiismeretemet.
Azok a falusiak, a fejvadászok... És a családom, amely még mindig gyászol, Meier.
Ez nem a te hibád, Charlotte. Ez teljesen az én hibám.
Akkor hát mindkettőnk felelős, mert nem ismerhetjük meg a boldogságot soha többé.
Azt akartam, hogy boldog légy, Meier, ezért otthagytam az apámat, a bátyámat, teérted!
De az ő fájdalmuk csak olaj volt saját fájdalmunk tüzére, és ez így megy tovább és tovább...
Már csak mi vagyunk egymásnak, és én melletted akarok maradni.
Enélkül nincs semmink!
Minden fájdalom, amit okoztam, és a sok gyötrődés, most semmivé lett!
Te vagy mindenem, szerelmem!
Erről később még beszélgetünk, úton a csillagok városába.
Most van még egy bevégezetlen feladatom.
Ne hagyd el ezt a szobát, megértetted?
D!
Jól figyelj, Meier! A hölgy haza kíván térni.
Ezt nem hiszem el.
Charlotte!
Ó, ne... Itt valami nincs rendben.
Persze - nem kell rám hallgatnod...
Magad is meg tudod ítélni.
Nyomás!
Leila! Ne menj! Leila, ne menj be oda!
Ha bemész, sose jössz vissza!
Ó, visszajövök én!
Ne!
Leila, ellenőrizd az emeletet!
Rajta vagyok.
Szép kalap.
Tudom, hogy gyűlölsz, D. Kérlek, próbálj megérteni. Szerettem apádat.
Hát volt választásom?
Nolt, Kyle!
Hé, el se hiszem!
Tényleg örömteli látvány e megfáradt szemeknek!
Mit csinálsz? Kelj fel!
Miért nem figyelsz?
Azt mondtam, állj fel!
Menj el!
Egyedül akarok maradni!
Tűnj el innen!
Meg tudsz nekem bocsátani, D?
D?
Tudom, hogy magányos voltál.
Én is magányos voltam.
Míg te nem jöttél.
Hallottad?
D?
Minden rendben, kedvesem.
Minden rendben, ne sírj.
Tudom... tudom, mit érzel.
Nem a te hibád volt. Nem a tiéd.
De igen, az volt!
Engedj el!
Ez csak illúzió.
Carmilla játszik velünk.
Pompás szórakozás.
Már évszázadok óta nem mulattam ilyen jól.
Nem bánjátok, ugye? Csak olyan érdekessé teszi az egészet.
Ami azt illeti, nagyon jól csináljátok.
Nagyon jól, igazán.
A nő. Hol rejtegeted?
Borgoff, mit művelsz? Erre nincs időnk!
Csak nem szerettél bele ebbe az árnytörőbe?
Megőrültél, Borgoff? Mi bajod van?
Árnytörő! Dobd el a fegyvered!
Dobd el, most!
Elkapott, nem igaz?
Megölöm!
Figyelmeztetlek, árnytörő, ne gyere közelebb!
Elég! Most meghalsz!
Grove, ne! Grove, nem!
Lei... la...
Nézd! Jön!
Carmilla!
Carmilla szelleme!
Árnytörő vadász!
Az anyád egy ember volt, de az apád vámpír, és te megtagadtad az ő ősi vérét!
Az emberekkel állsz össze ellenünk?
A mi népünk a kihalás szélén áll, és te is pusztítod őket!
Becserkészed, és leölöd a sajátjaid, Árnytörő!
Szégyellned kéne magad!
Az emberi oldalad a gyengéd. Az emberek nem mások, mint eleség.
Úgy lakmározzuk őket, ahogy ők a vadállatokat.
Ez a természet rendje!
Az időd a végéhez közeleg. A te fajtád ki fog pusztulni.
Nem élhetitek túl. Meg kell halnotok!
Ez a természet rendje!
Á, nagyon bátor szavak ezek egy árnytörő szájából.
De úgy tűnik, elfelejted, hogy a lelkünk örökkévaló!
Nem, Carmilla. Semmi sem tart örökké.
Értem.
Van még mit tanulnom a fajtádról, Árnytörő.
Azt hiszem, nem maradt más, minthogy erőszakot alkalmazzak.
Nem, ez nem történhet meg!
Te volnál a vámpírkirály fia? Ki vagy te? Ki vagy te, Árnytörő?
Charlotte, jöjj vissza, szükségem van rád, kérlek, gyere vissza!
Kedvesem, te vagy az?
Ó igen, én vagyok, Meier.
Olyan boldog vagyok, Meier!
Mert végre együtt vagyunk.
Együtt, végre.
Boldoggá tettél, Meier! Álmot hoztál a szépséges utunkról a csillagokba.
Az álmunk, a mi szépséges, gyönyörű álmunk!
Ez nem álom.
Elrepülünk azokba a csillagokba, Charlotte.
Ó, édes egyetlenem...
Te és én elmegyünk innen -
Elrepülünk együtt az éj városába, ahol mindettől szabadon, örökké élhetünk,
ahol végre megpihenhetsz, szerelmem, szabadon.
Igen...
Szabadság!
Végre...
Drága szerelmem...
Menjünk, távolra innen.
Állj meg ott ahol vagy, Meier.
Visszaviszem őt.
Vissza a családjához, amely szerette őt.
Én mindenkinél jobban szeretem - te ezt nem értheted.
Soha nem szerettél embert.
Soha nem is öltem.
Küszködsz saját természetünk ellen, de ez nem tarthat örökké, D.
A vér utáni sóvárgás egyre erősebb.
Ha az a nap eljő, valaki majd rám fog vadászni. Ez ilyen egyszerű.
Milyen kár érte! Szomorú...
Elég az öldöklésből! Elég a szenvedésből és a halálból!
Elegem van.
Elegem van!
Miért... vétetted el... a szívemet?
A lány halott. Nekem csak a gyűrű kell.
Elviszem az apjához.
Mint bizonyítékot.
Elvinnél a legközelebbi városig?
Igazán nagyra értékelném.
Tudod, a vérdíj jogosan engem illetne.
De hé! Nagylelkű leszek.
Átengedem neked, most az egyszer.
Hová viszi?
Messzire innen...
Messze...
Repülj! Gyerünk!
Sikerülni fog!
Gyerünk!
Repüljetek el innét!
"Drága testvéreim, azért gyűltünk most egybe ezen a szent helyen,
hogy búcsút intsünk szeretett nővérünknek.
Gyöngéd karjaidba ajánljuk kegyes lelkét.
Vedd magadhoz, adj néki nyugodalmat,
és bár életében sokat szenvedett, most megnyugvást lel áldott békédben.
A kétkedő világosságot talál, s ki szeret, beteljesedik,
örök béke és vidámság lészen osztályrésze.
Mert most tükör által homályosan látunk, de akkor tisztán látunk majd mindenkit..."
Uram!
Várjon!
Uram, várjon!
Bocsásson meg, uram, de kíváncsi vagyok, hogy ismerte-e a nagymamámat, Leilát?
Igen! Maga az, ugye?
A nagymamám mesélt magáról -
megtiszteltetés lenne, ha meglátogatna minket, az apukám nagyon örülne!
Kérem...
Köszönöm a kedvességed...
Ugyan már!
Nem lakunk messze.
Csak azért jöttem, hogy beváltsak egy ígéretet egy régi barátomnak.
Aggódott amiatt, hogy senki sem gyászolja majd a halálát.
Örülök, hogy nem lett igaza.
Hm?
Azt hiszem, értem.
Azért... Köszönöm, hogy eljött, uram.
Viszlát!
Ez rendes volt tőled!
Végtére is, nem vagy te olyan rossz ember.
Csak úgy öltözöl...