Dobré ráno, zlato.
Vstávej, nebo zase neodjedeme včas.
Jsem naprosto připravena.
Pojď. Udělám ti lívance.
-Mami... -Caitlin.
Borůvkový!
Ahoj, Coopere.
Chceš taky snídani?
Chceš lívance?
Hodný pes.
Hele. Zase se hádají.
Bože, to je dvakrát za...
Kdy se přistěhovali?
Před 3 týdny. Jak se jmenují?
Feurovi, myslím. Z psychiatrie. Jsou to blázni.
Už je vzhůru.
Budeme potichu.
Rychlí a potichu.
To stejně nechci být.
-V kolik odchází? -Normane Spencere!
Nesnesu odmítnutí. Jdu si zaběhat.
Seš v pořádku?
Jo.
Pojď. Jdeme ven.
Musíme odjet do 11 , abychom se vyhli zácpě.
Jedenáct hodin.
Víš, že mi můžeš zavolat,
kdykoliv chceš.
Zlato,
dlouho jsem věděla, že tenhle den přijde.
Mám Normana, zahradu a nový dům.
Vážně se nemusíš bát.
-Jen říkám... -Opravdu.
Dobře.
Mami?
Musím jít.
Zlato, když tě odsud rychle nedostanu, tak tě zapíšou.
Zavolám ti.
-Ahoj. -Ahoj.
Jezdi domů často.
Volej mamince.
Beatrice, rád jsem tě poznal.
-Dávejte na sebe pozor. -Bez ní do baru nepůjdu.
Dělám si legraci.
Ahoj.
Skoro jsem to zvládla.
Co to čteš?
"Genetické opravné mechanismy v jednobuněčných organismech. "
Jednobuněčných. Jaké to je?
Výborné.
Několika
Švédům se podařilo oddělit panenskou iniciační buňku.
Skoro to mám.
-Pokud musíš pracovat... -Ne, ne. Jen dodělám tohle.
Skoro to mám.
Tak.
Jak to jde?
Fajn. Asi jsme to rozlouskli.
Tu prenatální věc?
Zvládnul jsem tu obnovu.
Jsi tak úžasný.
Jo.
Madam Curieová, Jonas Salk,
Norman Spencer.
Jak se máš?
Fajn.
Opravdu, je mi fajn.
Pokud ne, nebylo by divu.
Abych řekla pravdu,
jsem vzrušená.
Vážně?
Vrátí se mi můj život.
Čas pro nás.
Odvedla jsi skvělou práci.
Je to hodná holka.
Oba jsme odvedli.
Teď jsme už jen my.
Já vím.
Jsi unavená?
Ne.
Chceš se pomilovat?
Jo.
Panebože.
Co jí to dělá?
-Myslím, že se udobřují. -Počkej.
Nech to otevřený.
Myslíš, že je trumfneme?
Za pokus to stojí.
Pokračuj s tím úžasným Normanem.
A nahlas.
Koncert v Carnegie Hall 2.květen 1992
Konečně! Carnegie Hall!
Doktor Wendell James Spencer, matematik, zemřel ve věku 77 let
Pojistná škoda, 21.8. 1998
Haló?
Paní Feurová?
Haló?
Jste v pořádku?
On je tak...
Je to příliš
a já nemohu...
Nemohu dýchat.
A bojím se.
Čeho? Čeho se bojíte?
Že jednoho dne prostě
zmizím.
Mohu nějak pomoci?
Mohu...?
Ani vás neznám.
Já vím. Promiňte.
Trápí mě to.
Tenhle plot
je tak...
Promiňte. Nechcete přijít na kávu nebo...?
Panebože, vrací se.
Promiňte. Zapomeňte, co jsem řekla.
Ani vás neznám! Prosím!
Zněla
-vystrašeně. -Z čeho?
Myslím, že z něho.
Řekla ti to?
Víceméně.
Chci tam jít. Pojďme a...
-Proč? -Podívat se, zda je...
Zlato, nevtrhneme k našim novým sousedům s obviněním...
-To nemám na mysli. -Zvláště, když nás budí
jejich sexuální olympiádou.
Co kdyby se jí něco stalo?
-Nic se nestane. -Nikdy bych si neodpustila...
Zlato, lidé se přou.
Lidé se hádají.
To není naše věc.
-Musím večer pracovat. -Já vím.
Ta konference je první velká ukázka mé práce.
Ještě nějakou dobu se musím soustředit.
O to jsem tak usiloval.
Kéž bys ji slyšel.
Řeknu ti, co udělám.
Zítra zavolám Harvey Tomesovi na psychiatrii
a uvidíme, co o něm zjistím.
Slibuješ?
Jo, slibuju.
LOŽNICE LETNÍ ŠATY MARY
Hej, dámo!
Co děláš?
Hledám tě.
Co ty děláš?
Chtěla jsem tohle odnést novým sousedům na uvítanou.
Nejsou doma?
Asi ne.
-Seš v tomhle dobrá. -Kdyby ano, udělala bych to dávno.
Já jsem dala sousedům víno, které u mě někdo nechal.
-Zůstaneš? -Jen jsem se přišla podívat.
Já se mám dobře.
Opravdu?
Proč to každému připadá tak překvapující?
Protože tvoje jediná dcera odjede na kolej
a ty jsi s ní tak blízká.
Já bych z toho byla vedle.
To jo.
Máš za sebou rušný rok. Stěhování, nový dům,
zahrada.
Auto.
Menší problém.
To bylo před rokem?
Tento týden.
Teď Caitlin.
Velký stres.
Dobře.
Jsem trochu naměkko.
Jsi přeci člověk.
A tento týden mám za úkol nafotit mé růže
pro zahrádkářský klub.
Takže jsem přišla včas, co?
Něco jsem ti přinesla.
To je čaj z houby Kambucha.
Tiší zármutek a zvyšuje psychickou odolnost.
-Floriana to doporučuje. -Mluvíš o mně se svým psychologem?
Ne, ona ani není psycholog. Jen osvícený duch.
Jako já.
Ještě horší. Drbeš o mně.
Všimla sis něčeho?
Panebože. Ty sis to koupila!
Hezký.
Alimenty jsou krásná věc.
Přijdeš o manžela
a získáš auto.
-Myslíš, že na něj někoho sbalím? -Určitě.
Dobrý.
Musím běžet. Opatruj se.
Díky za čaj.
Normane.
-Normane! -Co je?
Pojď sem. To musíš vidět.
-Co se děje? -Podívej.
Co je, Claire?
Myslela jsem, že vidím...
-Já... -Co?
-Že jsem něco viděla. -Panebože!
Ahoj, je tam Caitlin?
Nevíš, kdy se vrátí?
Vyřídíš jí, že jsem volala?
Díky, Beatrice.
To se ještě nestalo.
Coopere, no tak.
Přines míček.
Co je s tebou?
Coopere, máš ten míček tak rád.
-Haló? -Ahoj.
Zdržím se tady ještě pár hodin. Promiň.
Nebo chceš, abych přijel?
Ne. Ne, to je dobrý.
Určitě?
Claire?
Určitě. Nespěchej.
Uvidíme se. Miluju tě.
Já taky. Ahoj.
Coopere!
Fajn. Dělej si, co chceš.
Používáme jiný druh. Teď dáváme halothan.
Halothan? To je sedativum?
Je to oddělovač.
Paralyzuje motoriku, ale ona zůstává při vědomí.
Nemůže se hýbat, ale ví, co se děje.
-Dobrý den, paní Spencerová. -Ahoj, Teddy.
-Jak dlouho to trvá? -Pět minut.
-Někdy tři. -Lze to dát všem savcům?
Ano, pokud je třeba bezbolestně znehybnit pacienta.
Ahoj. Co tady děláš?
-Jsi v pořádku? -Já...
Slyšela jsem zvuky.
-Jaké zvuky? Kde? -V domě. Bála jsem se.
-Volala jsi policii? -Ne.
Dám hlídat dům policií, když jsem pryč.
Skvělý.
"Můžete hlídat moji ženu? Slyší hlasy. "
Počkejte, až to přijde.
Budu na konferenci. Chci, aby ses cítila bezpečně.
Jsem v bezpečí.
Jsem si jistá, že to
nic nebylo.
Volal jsi ohledně Feurových?
Jo.
Harvey říká, že je neškodný. Bleše by neublížil.
Warren. Warren Feur.
A co ona?
Vím, že mi říkal...
Potkal jsem dnes Schumwaye.
Co napsal tvoji oblíbenou knihu.
Dělali něco pro oddělení chemie,
takže nás Bob Shine představil.
To se ti bude líbit. Podíval se na mě
a gratuloval mi k Spencerovu "Theorem" .
Nevěděl, že tvůj otec zemřel?
Věděl.
Co je?
Seš na to tak citlivý.
-Ne, nejsem. -Jsi.
Vždycky tak zareaguješ.
Musím si na to dávat pozor, viď?
Byla to Mary?
Paní Feurová.
Warren a Mary?
Jo.
Mary. To je ono.
Jdu něco dělat.
VERMONTSKÁ SPOLEČNOST
Doktor Norman Spencer získává
profesuru v genetice na DuPontově katedře.
Haló?
Paní Feurová?
Mohu vám pomoci?
Ano.
Dobrý den.
Jsem Claire Spencerová od vedle.
Rád vás poznávám.
Chtěla jsem se zastavit a přivítat vás.
Děkuji, ale teď není pravá chvíle. Spěchám.
Je doma vaše žena?
Ne, není.
Kdy se vrátí?
Musím jít.
Promiňte. Ráda jsem vás poznala.
Co dělá?
Večeří.
Sám.
Kupovanou večeři.
To je zlý.
To je můj masér.
Hele, zavolej mi, až se pustí do moučníku
pro hromadný vrahy.
-To si piš. -Ahoj.
Kam jsi šel?
Sakra!
Bože, Claire.
-Co to sakra děláš? -Dívala jsem se...
-Špehovala. -Špehovala pana Feura.
-Proč nejsi oblečená? -Oblečená?
Večeříme se Stanem.
-Dnes? -Dnes.
-Musíme být... -Pět minut zpoždění je moderní.
Říkáš, že zabil svoji ženu?
Je to tak směšný? Byla vystrašená
a teď nechodí otevírat dveře, přitom auto má v garáži.
Možná je pryč, nebo je v posteli s chřipkou.
-Nebo ji unesli mimozemšťané. -Kam voláš?
-Do restaurace. -Nejsme uprostřed mostu.
Dřív než uprostřed se nedovoláš.
Vím, že nejsme uprostřed.
Tady. Vidíš?
To je úleva.
Ahoj, Stane.
Ahoj, Claire. Normane.
-Promiň za zpoždění. -To je moje chyba.
Právě jsme dorazili.
-Kde je tvůj nový objev? -Tady.
-To je... -Elena?
Panebože. Claire!
Tomu nevěřím!
-To je... -Známe se.
-Norman. -Ahoj, Normane. Těší mě.
Claire, podívejme!
Vypadáš nádherně.
Byl tam skvělý dirigent ve fialových šortkách
bez ofiny
a nadával finsky.
Ach, Claire.
Je z ní upřímná žena.
Jak dlouho jste ve Vermontu?
Norman tady vyrostl.
Pamatuješ na Beau Flynna, šéfa kardiologie? Dostal padáka.
Zrovna jsem ji odvezla na kolej.
Zapletl se s praktikantkou.
My tak stárneme!
Dnes už se s tím nepárají.
-Kdy jsme se naposledy viděly? -V New Yorku.
-Jasně. Hned po... -Po Michaelově smrti.
-Jaký Michael? -Marlov.
První manžel Claire.
-Ten hudebník. -Jo.
Jezdili jsem na turné.
Slyšel jsi ji hrát?
Ne.
Seděla jsem na pódiu
během sóla Claire,
a upřímně, tekly mi slzy po tváři.
Je vážně báječná.
Proč jsi přestala hrát?
Jednoho večera po koncertě
jsem potkala elegantního, pěkného,
geniálního vědce
a po třech měsících jsme se vzali.
V té době jste se přestěhovali do Vermontu?
Ne, bydleli jsme v Bostonu,
když Norman dostal nabídku.
Nabídku.
Na DuPontově katedře genetiky.
Takže učíš ve škole svého otce.
Já vlastně už
moc neučím.
Řídím výzkumné projekty.
Normanův otec měl zatuchlý...
...nádherný dům na jezeře.
-Který renovujeme.
-To ne. -Ale ano.
"Ruinujeme. "
-Počkej, až ho uvidíš. Je nádherný. -Je nádherný. Uvidíš.
Straší tam.
Ne.
Vážně?
Claire slyší zvuky.
Co? Co slyšíš?
Nevím. Slyšela jsem
hlasy, šeptání...
Spadl obrázek.
Víš, já tomuhle úplně věřím.
Opravdu?
Ano.
Počkat. Kdo myslíš, že to je?
Vím přesně, kdo to je.
Můj otec.
Je na nás naštvaný, co děláme s domem.
Claire.
Bože...
Je to v pořádku.
Uklidni se, Claire.
To nic.
Čí to byl nápad?
Můj. Jeho.
Oba jsme mysleli...
Nechtěla jsem sem jít.
-Tak proč jste tady? -Bojí se o mě.
-Váš manžel? -Ano.
Určitě doufá, že mi napíšete Prozac nebo lithium,
aby mohl dožít svůj život v klidu.
-To si vážně myslíte? -Ne.
Berete nějaké léky?
Ne. Vlastně Valium.
Na spaní.
Máte s tím problémy?
Občas.
Když mám úzkost.
Dostáváte úzkost jen v noci?
Ne, ale Valium beru jen v noci.
Na spaní.
Proč dostáváte úzkost?
Já nevím.
Proč myslíte, že má manžel obavy?
Protože...
Já nevím.
Protože co Caitlin odešla...
Od té doby, co má dcera odešla do školy,
tak je...
Já jsem...
Proč je to tak těžké?
Tady. Nabídněte si.
Děkuji.
Je to těžké, neboť jsem pro vás cizí,
a vy mluvíte o osobních věcech.
A většina lidí, co sem přijde poprvé, je zvědava,
zda si myslím, že jsou blázni.
Nebojte se. Potřebuji
tři sezení, než se vyslovím.
To byl vtip.
Jsou dobré. A pálivé.
V mém domě je duch.
Viděla jsem ho ve vodě, vedle mne
a ve vaně.
Jak vypadal?
Vypadala jako
já.
Pouze se zelenýma očima.
Máte ponětí, kdo to je?
Možná. Ale raději to zatím neřeknu.
Dobře.
Co myslíte, že mám udělat?
Zkuste navázat kontakt.
Nějak s ní komunikujte. Zjistěte, co chce.
Co mám udělat? Mám si koupit spiritistickou tabulku?
Budeme doufat, že duch půjde na záchod?
Přesně tam byla.
Tam jsem ji
viděla.
To dává smysl.
-Kde jsi ji sehnala? -V K-martu.
Myslím, že bychom si měly sednout do kruhu, ne?
K čemu tohle?
-Kdes to vzala? -To je jedno.
Ukradla jsi jí botu.
Musíš mít něco od mrtvé ženy.
Říká kdo?
Je na ní krev?
Nevím. Přilož prsty na ukazatel zprávy.
Dobře.
Přejeme si rozmlouvat
s duchem...
Co je?
"Přejeme si rozmlouvat. "
-Nechme toho. -Proč?
Je to celý nesmysl.
Promiň.
Jak se jmenuje?
Mary.
Feurová.
Mary Feurová, Mary Feurová...
Přejeme si mluvit
s duchem Mary Feurové.
Nic se neděje.
Co to bylo?
Plamen se třepotá.
Jo.
-Viděla jsi to? -Jo.
Coopere!
Poslyš,
o té naší malé seanci.
Norman to nemusí vědět.
-Neřeknu mu to. -Jde o to,
že od té nehody
se ke mně chová, jako bych
byla slabá, praštěná...
Vidím duchy ve vaně, že?
Omotala jsi auto kolem stromu ve 13O.
Dost to s ním zatřáslo.
-To se všemi. -Byla to nehoda. Vloni.
Jsem v pořádku.
Jasný?
Jasně, že jsi.
Ale moc dobrý médium nejsi.
Zavolám ti zítra.
Odpočiň si.
Už jsi někoho sbalila?
Jednoho mám v kufru.
Ahoj.
Co chceš?
TY VÍŠ
VÍTĚZ KOLA ZADEJ SVÉ INICIÁLY
Ona je mrtvá.
-Kdo je mrtvý? -Víš to zatraceně dobře.
Feurová.
Poslouchej.
Zabil ji a já nejsem blázen.
Jody a já jsme udělaly seanci v koupelně, nic se nestalo,
ale když jsem se tam vrátila, tak tam byla. Byla.
Moment.
Měly jste seanci?
-Zlobíš se na mě? -Cože?
-Možná ti vadí, že nemám čas. -Ne.
Ty víš, co mám teď v sázce. Jak je to pro mě důležité.
Nemůžu se zbavit pocitu, že mě sabotuješ a zraňuješ.
Normane, nejde o tebe.
Něco se děje se mnou.
A nejde o odplatu ani o přitažení pozornosti.
Něco se děje v našem domě, ať se ti to líbí nebo ne.
Claire.
Claire, přestaň.
Reaguješ přehnaně.
Neříkej mi, jak mám reagovat.
-Můžeš se ztišit? -Ne!
Možná máš pravdu.
Možná přicházím o rozum.
Ale co když ne?
Co když zemřela
hroznou smrtí?
Můžeme s tím tady přestat?
Podívej.
Vy.
Myslíte, že jste chytrý, co?
Myslíte, že jste z toho vyšel.
Vím, že jste ji zabil, vy zabijáckej parchante!
Koho?
Nechte si ty kecy.
Vaši ženu.
Je velmi rozrušená. Promiňte nám.
Zlato.
Nezabil jsem svoji ženu.
Jste v pořádku?
Pojď, zlato.
No tak. Pojďme.
Promiňte.
Jste v pořádku?
Ano.
Je mi fajn.
Co se stalo? Právě teď?
Viděla jsem Normanovu tvář.
Byl ze mě vystrašený.
Co vaše manželství?
Dobré. Vážně dobré.
Máme svoje chvilky, ale on je
báječný manžel a otec.
Jistě, dokáže být posedlý svou prací
a někdy to vypadá,
že mě ani nevidí.
Nebo, víte,
jako bych...
Že se mnou něco není
v pořádku.
To není dobrý pocit.
Ne.
Dobře.
Chápu, kam tím míříte,
ale naše manželství je fajn.
Stala se mi taková příhoda,
kdy jsem viděla
něco, co tam nebylo.
Zabývejme se tím. Ráda bych se s tím vypořádala.
"Možná se ti bude hodit. S láskou, Jody. "
MAGIE, DUCHOVÉ A ALCHYMIE
Paní Spencerová.
Chtěla jsem se omluvit, že jsem vás tak vystrašila.
Asi to muselo vypadat...
Prosím. Nechme...
Claire Spencerová.
Mary Feurová.
-Dala byste si šálek kávy? -Velmi ráda.
Ten den u plotu
jste vypadala vyděšeně.
Nemyslím, že se mi to zdálo.
Ne.
Čeho jste se bála?
Cítila jste se někdy úplně sužovaná citem k někomu,
že jste nemohla dýchat?
Že vaše společné chvíle byly tak plné
a vášnivé, že cítíte fyzickou bolest, když pominou?
Jistě.
Nemohla jsem popadnout dech
a zpanikařila jsem.
Nenapadlo mě, že mě někdo uslyší.
Zkoušela jsem ho opustit.
Odjela jsem k matce do Providence
a on odvezl mé věci
uprostřed noci
a v bouřce.
Prosil mě, ať se vrátím.
Myslíte, že jsem patetická.
Ne.
To si nemyslím.
Budu spěchat. Sidon mi musí schválit rozpočet, než odjede.
Jak se jmenuje Templetonova žena?
Lois. Phil a Lois Templetonovi.
Nenech se zahnat do úzkých, když tě bude kárat.
-Dobrý večer, Phile. -Tady jsou.
Jak se máte?
Ráda vás zase vidím, Lois.
Bílé víno, prosím.
Jak se vám tady líbí?
Fajn. Je to hezký večírek.
Norman mi říkal, že je váš dům hotov.
-Téměř. -Skvělé.
Jsem ráda, že si vedete dobře.
Děkuji.
Měla jsem starost.
Myslím, že jsem vás neviděla od loňské Normanovy recepce.
Měla jste starost?
Je ze mě ta zvědavá stařena, od které jsem utíkala v Amherstu.
Nevím, co myslíte.
Byla jste tak rozrušená.
Na tom večírku.
Pro DuPontovu katedru.
Vzpomínáte?
Vzpomínám si na večírek, ale...
Panebože!
Úplně jsem zapomněla.
Rozbila jsem křišťál.
Ale, drahá.
Byla to laciná sklenice na víno.
Úplně jste zbledla. Nemohla jste dýchat.
Jako by jste viděla ducha.
"Pohřešovaná dívka. "
Pátrání po pohřešované dívce zesiluje
Madison Elizabeth.
M-E.
Franková.
Madison Elizabeth
Franková.
M-E-F.
Claire?
Dobré ráno.
Tys nespala?
Jsi v pořádku?
Vzpomínáš na tohle?
To je ta dívka, co vloni zmizela.
Znal jsi ji?
Ne.
Claire, bojím se zeptat.
Kam to všechno spěje?
To je ona.
Ta žena, co jsem ji viděla ve vaně.
-Ten duch? -Ano, ten duch.
Paní Feurová to není.
Teď jsem si jistá.
Claire, přestaň!
Přestaň.
Vím, že procházíš něčím, čemu nerozumím.
Snažil jsem se být při tobě, ale už to stačí, Claire.
Dost.
Navštívíme někoho společně?
Zavolám doktoru Draytonovi.
Tak co, Claire? Co?
Řekni, co mám dělat.
Je to ona.
Na něco se vás zeptám... Pane McCaine?
-Jsem McCann. -McCanne.
Nic nebylo nalezeno? Ani auto, ani...?
Poslyšte... Ta dívka je jako nabitý drát.
Prohání se v nadupaným kabrioletu Mustang.
Většina lidí si myslí,
že je v Mexiku nebo někde se svými přáteli.
Policie to překlasifikovala na útěk.
Její matka žije v Addison County.
-Paní Franková? -Ano?
Jsem Claire.
Chtěla bych si promluvit o Madison.
Čistá káva.
-Ne nějaká nesmyslná moka. -Fajn.
Na studentku vypadáte staře.
Nejsem studentka. Potkaly jsme se na večírku.
To zní pravděpodobněji.
Nepochopím, jak taková divoká holka měla samé jedničky.
Ráda hodně četla.
Někdy se u sebe zamkla a celé dny jen četla.
Když dospívala, chtěli ji vzít do školy pro nadané.
Maddie o tom nechtěla slyšet.
Nevím, po kom to má. Po mně ne.
Zřejmě z otcovy strany.
Nikdy se nezmínila o otci.
To věřím.
Bylo jí 12, když odešel.
Pak už o něm nikdy nemluvila.
Ani nepotřebujete zvuk.
To, co se děje, poznáte z obličejů.
Někdy si to zesílím.
Mám pak pocit, že tu někdo je.
Proč jste tady?
Já nevím.
Chcete vidět její pokoj?
Úplné vzdělání.
Má taky Princeton.
Chtěla zůstat na východě.
Musíte být tak hrdá.
Tohle jsou její poslední fotografie.
Policie použila tuhle.
Jdu to zvednout. Omluvte mě.
Claire?
-Dobrý den, doktore Spencere. -Paní Spencerová.
Zakázané ovoce.
Máš s tím problém?
To asi znamená, že už na mě nejsi naštvaná, co?
Tak daleko bych nezašla.
Opatrně, ano?
Co do tebe vjelo?
-Au! -Co se děje?
To je moc hrubý.
Od kdy?
To je úplně nová...
-Dobře, Claire, to je... -Proč neztichnete, profesore?
Proč prostě
neztichnete?
Myslím, že něco začíná tušit.
Kdo?
Tvoje žena.
Přestaň!
Ty to víš.
Co to sakra děláš?
Já vím.
Já tam byla.
Chvíli před tou nehodou.
Teď si vzpomínám.
Na co?
Vešla jsem do dveří.
Slyšela jsem šepot.
Viděla jsem tě v zrcadle,
jak tam s ní ležíš
v našem domě.
Claire, poslouchej.
Byla na večírku DuPont
a zírala na mě. Byla to ona.
Proto jsem nemohla dýchat.
A upustila tu sklenici.
Zlato, to bylo vloni. Měli jsme problémy.
Tys spal s podělanou studentkou?
-To neříkám. -Nesahej na mě.
Jdi ode mě.
Vypadni!
Řekla jsem, vypadni!
Fajn.
Claire, prosím, prosím.
Vzdala jsem se všeho.
Claire, prosím...
-Života, hudby. -Nežádal jsem tě o to.
Nebyla jiná možnost!
Chtěls být perfektní táta. Mít perfektní ženu.
-Perfektní rodinu. -To není fér.
Jezdilas na turné s dítětem
a sama jsi ráda přestala.
Nenáviděla jsi mě za to. Všechno jsi dávala jí.
-Komu? -Caitlin!
Ji z toho vynech.
Pak jsem jedné mladé ženě připadal atraktivní.
-Přestaň! -A ujel jsem!
-Prostě jsem ujel! -Nebudu to poslouchat.
-Claire, chtěl jsem to skončit. -Měl ses snažit víc.
Byla jsem v Adamantu.
V Adamantu?
Taková malá hippie vesnička pár hodin po silnici 7.
Stavila jsem se na kafe a uviděla tam sedět Normana.
Ale nebyl sám.
Byla to mladá blondýna.
Neviděla jsem její tvář.
Nejdřív jsem si o tom nic nemyslela.
A šla jsem je pozdravit.
A oni začli tak divně argumentovat,
a to mě zarazilo.
Za pár dní potom jsi měla nehodu.
Měla jsem divný telefonát od Stana z nemocnice.
Ptal se, zda jsem tě ten den viděla.
Jestli jsi nebyla rozrušená.
Znělo to, jako bys vědomě
narazila do toho stromu.
A já si řekla: "Panebože.
Claire na to přišla. "
A když jsem přišla do nemocnice, viděla jsem Normana.
Byl zoufalý při pomyšlení,
že by tě ztratil.
Nedokázala jsem ti to říci.
Prosím,
nezatracuj mě, Claire.
Nezatracuju tě.
Dobrý den, tady Jody.
Nemůžu k telefonu. Zanechte jméno, já vám zavolám.
Jody, tady Norman.
Hledám Claire. Požádala bys ji,
aby zavolala domů, prosím?
Nemůžu s ním mluvit.
Můžeš mu zavolat a říci, že budu doma ráno?
Musím se ho na něco zeptat.
Normane?
Normane!
Panebože!
-Jaký má krevní tlak? -14O/8O.
-Jaký má rytmus? -Rytmus je normální. Sinusový.
-Žádná známka arytmie. -Dobře.
Puls normální. Zornice v pořádku.
Raději bych si vás odvezla.
Jsem v pořádku.
Doktore Powelle, doporučuji vyšetření srdce.
-Postarám se o to. -Musí podepsat revers.
Díky.
Můžou tě zítra odvést na vyšetření, budeš-li mít závrať.
Nepůjdu do nemocnice,
pokud nemají zázračný lék na nemotornost.
Promiň, zlato.
Díkybohu jsi přijela domů.
-Díky. -Není zač.
Víš, kdyby nevypadnul jistič, pak...
Já vím.
Neboj, Claire.
Ať je v klidu, ano?
Snad už nebudete nechávat nic na elektřinu
-vedle vany. -Díky.
Nashle. Zavolej mi, ano?
Volal jsem ti. Nechal jsem vzkaz u Jody.
Odpověz mi na jedno.
Máš něco společnýho s tím jejím zmizením?
Ano.
Měl jsem s ní poměr.
A když jsem to chtěl ukončit,
začala být labilní.
Přišla sem do domu.
Hrozila, že zabije sebe
nebo tebe.
Nemyslel jsem, že tak daleko by zašla.
Ale pak...
Zmizela.
To byla ona, Normane.
Chtěla tě zabít.
-Claire. -Sám jsi to řekl.
Chtěla tě mrtvého.
Říkáš, že mě přepadl duch?
Měl jsi poměr s dívkou,
která hrozila, že se zabije, a teď je někdo v našem domě.
Mladá blondýna.
Ty to nechápeš?
Udělala to, Normane.
Je mrtvá
a teď se snaží ublížit tobě nebo nám oběma.
-Nevíš, jestli je mrtvá. -Ale víme to!
To je jediná věc, která dává...
Bože.
Je to moje chyba. Já...
Otevřela jsem dveře.
-Madison. Vzala jsem její vlasy. -Odkud?
-A to jí dalo sílu. -Claire.
Nic mě nepřepadlo. Duchové nejsou.
Byla to nehoda. Je mi fajn.
Není to tvá chyba. Posloucháš mě?
-Ano. -Claire, řekni to.
Řekni: "Byla to nehoda.
Není to moje chyba. "
Řekni to, Claire.
Musím si jít lehnout.
V noci jsem nespala, jdu si lehnout.
Chci být chvíli sama.
Ahoj, Teddy, to jsem já.
Jak se jmenuje ten tvůj kamarád? Ten, komu voláš?
Ten, co se zabývá paranormálními jevy?
Holodnik.
Můžeš mu zavolat, ať se mi ozve?
Rád bych s ním dnes mluvil.
DUCH JE VYMETEN
Návrh
Vymítání duchů- OHŇEM
Haló.
Ano, to jsem já.
Díky za zavolání.
Ne, pane. To byl můj otec.
Ano, zemřel před několika lety.
Ano, byl. Děkuji.
Důvod, proč volám, je...
Jsem trochu bezradný.
Někdo, kdo mi je velmi blízký,
věří, že je, nebo vypadá, že je
v kontaktu s nějakou
bytostí nebo duchem...
Ne, nevyskytlo se
dříve podobné chování.
Chci se vás zeptat, zda je možné, že by ona způsobovala
tato zjevení
prostřednictvím nějakého nevědomí nebo telekinetiky...?
Nebo by to mohlo být něco jiného?
A je to dokázáno?
Vážně?
Promiňte, mohu vám zavolat později,
nebo mi zavoláte vy?
Ano, to bude skvělé.
Děkuji, pane.
Claire!
Jsi v pořádku, Claire?
Ten copánek!
Kde je ten cop?
O čem to mluvíš?
Tohle?
O tomhle mluvíš?
-Odkud to máš? -Z domu, kde bydlela Madison.
To je její?
Vlasy Madison Frankové?
Co myslíš?
Já vážně nevím.
Normane.
Ano,
věřím ti.
Coope!
Ty cvičíš.
Je pryč.
Jak to víš?
Cítím to.
Vyzvedl jsem tu knihu, cos objednala.
Claire, nevím, jak se omluvit za to, co jsem udělal.
Ale pokud mi dáš ještě šanci,
slibuju, že po zbytek života udělám vše, abys nelitovala.
Prosím.
Poslední plavba roku.
Nádhera, co?
Musíme si vyjet, než opadá listí.
-Někde přespat. -Shánět starožitnosti.
To už jsme dlouho nedělali.
Třeba do Adamantu.
-Do Adamantu? -Malá vesnička na silnici 7.
Má to tam být kouzelné.
-Znáš to tam? -Ne.
Možná se tam naobědváme.
Za co je tohle?
Za nic.
ADAMANT
NEPŘÍJEMNÉ VZPOMÍNKY
Bože, bože...
Nechápeš, co to znamená.
Myslíš, Normane?
To je řetízek Madison.
Zabil jsi ji, viď?
Nezabil.
Nikoho jsem nezabil.
Bože, Claire.
Poslouchej mě.
Když jsem sem dorazil,
byla už mrtvá. Zabila se v našem domě, aby mě zničila.
Myslíš, že jsem hlupák?
Tohle ti nechala na zahradě s dopisem.
Dopis jsem spálil a krabici hodil do jezera.
Týden předtím
se ukázala na večírku DuPont.
Byl jsem vystrašený.
Naléhala a já souhlasil, že se tady sejdeme.
Než jsem dorazil,
spolykala prášky.
Snažil jsem se ji oživit,
ale bylo pozdě.
Už jsem nemohl nic dělat.
Tak jsem ji dal do auta,
odvezl do přístaviště
a hodil do jezera.
Udělal jsem hroznou chybu. Vím to.
Ale řekni mi, Claire.
Co jsem měl dělat? Obětovat všechno?
Naše manželství?
Svoji práci, na které dělám celý život?
Řekni mi, Claire.
Prosím. Protože to můžeme hodit za sebe.
Život může pokračovat.
Ještě není pozdě.
O co mě žádáš?
Žádám tě o odpuštění.
Ta dívka se musí vylovit.
Haló. Tady doktor Norman Spencer.
Mám informaci
o pohřešované osobě.
Madison Franková, ano.
Můžete k nám poslat policistu, prosím?
Willoughby Lane 15.
Asi pět mil od mostu.
Dobře.
Děkuji.
Jdu se převléknout.
Informace. Jaké město?
Ne!
Přestaň!
Prosil jsem tě, Claire.
Žádal jsem tě.
Ale tys to nenechala být.
Ach, Claire.
Tohle jsem nechtěl.
Chtěl jsem jen,
abys mě milovala.
Byla na mě pyšná.
Byla šťastná.
Chtěla jít za děkanem.
Zničila by nás.
Myslela si, že zůstanu sedět
a sledovat, co se stane?
Nemáš ponětí, jaké to bylo.
Držet ji pod vodou
a vidět, jak odchází.
Ale nedala mi na výběr.
A ty taky ne.
Nechápu, jak jsi na všechno přišla.
Já zprvu myslel, že to víš.
Myslel jsem, že ten duch byla tvá důmyslná past.
Pochopil jsem, že tomu věříš.
Byl to pasivní útočný mistrovský kousek.
Když jsem tě poznal,
chtěl jsem jen s tebou strávit zbytek života.
To už se nestane.
Moc studená.
Skoro jsem tady umrznul, když jsem
tady nahý předstíral, že jsem zasažen elektřinou.
Ahoj, Coope.
Jak se máš? Jak se máš?
Najdeme tvůj míček. Pojď.
Jody, tady Norman.
Zvedni to, pokud tam jsi.
Tady Norman.
Claire a já jsme
se strašně pohádali.
Uděláš mi laskavost?
Spím v laborce. Můžeš za ní ráno zajet?
Mám o ní starost.
Díky.
Halothan přestává působit.
Určitě tímhle tragickým
způsobem mi pomůže tvoje sebevražda
sblížit se s Caitlin.
Pokaždé, když se na ni podívám,
uvidím tebe.
Bože.
Co je to?
Do prdele.
Jsem na mostě!
Pomozte mi někdo!
Jsem na mostě!
Ne!
Prosím tě,
mysli na Caitlin.
Prosím, ne. Prosím.
MADISON ELIZABETH FRANKOVÁ 1974-1998
Titulky: Gelula/SDI Ripped & Encoded by Lukas_T.