"FLYKT GENOM ÖKNEN"
Till minne av HARRY CAREY
"Stark stjärna på tidig västlig himmel..."
Fyll fältflaskorna, Kid. Och glöm inte den stora vattenpåsen.
Okej, Bob.
-Är det dit vi ska? -Precis.
-Var är banken? I denna änden av staden? -Jag vet inte.
Sist jag var här fanns inget...
varken bank eller järnväg.
Det fanns en liten bar...
och en underbart vacker flicka, Josefina, som spelade gitarr.
Vi ska råna en bank, inte hälsa på gamla vänner.
Ja, jag vet. Om det ändå var kor vi skulle stjäla.
-Vill du också dra dig ur, Kid? -Nej, då.
Tänk över det. Följ inte med om du inte är säker.
Det här ingen småsak, som att stjäla ett par kor.
Jag har tänkt igenom det och jag backar inte ur.
Nej, sir, jag backar inte ur.
Du, Kid, gränsen ligger 10 mil bort i den riktningen.
Ta och rid i förväg. Vi sluter upp sen. Jag lovar.
Jag backar inte ur.
Kom då ihåg...
att du bara passar hästarna. Inget skjutande.
Korna skjuter åtminstone inte tillbaka.
Sitt upp.
VÄLKOMMEN - ARIZONA
Det var väldigt vänligt av dem.
Jag vet varför jag inte kände igen namnet.
De har bytt namn. Stan hette "Tarantel" tidigare.
Ni vet, en stor insekt med ben.
"Välkommen" är vänligare, eller hur?
Ja, jag antar det.
Det är jag som är Sweet. Söker ni mig?
Nej, granne. Jag beundrar bara skylten.
Det är ett väldigt gulligt namn.
Kom ni hit tillsammans med boskapsskötarna?
Nej, vi rider bara igenom. Vi är här i affärer.
Boskap?
Vi har funderat på det.
Vad ska ni göra här?
Inget, sir.
Perley, kom och ät frukost.
Perley Sweet? Det var allt bra gulligt.
Det är bara vad hon kallar mig.
Nästan alla säger Buck. Buck Sweet.
Jag visste inte att du hade gäster.
Jag småpratar bara med de här cowboyerna.
Mor, kan du inte komma ut med lite kaffe till oss?
Det skulle vara mig en ära.
Ni har inte bara ett gulligt namn, mr Sweet.
-Ni har även en väldigt gullig fru. -Tack.
Hon är lite ringrostig nu, men ni ska veta...
att den kvinnan brukade vara territoriets bästa dansös.
Jag slår vad om att du var ganska sprallig själv, Perley.
Jag var väl inte så tokig. Ska ni inte sitta av?
Nej, vi borde röra på oss.
Om ni söker efter arbete...
är de flesta boskapsskötarna nere vid banken.
-Var ligger den? -Ett stenkast härifrån.
Kom och drick lite varmt kaffe, pojkar. Jag vet att ni har ridit långt.
Det syns på hattarna att ni är från Texas.
Ja, frun. Nog är vi från Texas.
Dessutom har ni ju oljerockar. Det regnar inte mycket häromkring.
Kom ni hit via den gamla mormonstigen?
-Ja, frun, det gjorde vi. -Det gick inte åt mycket vatten.
Träffade min systerdotter och hennes man?
De kommer via Nya Jerusalem.
Nej, det gjorde vi inte.
Jag förstår inte hur de kunde ha missat dem.
De kommer hit i vagn, och är väntade till jul.
Perley red upp i bergen och högg ner en tall i morse.
Tror du att han kan ha missat avtagsvägen vid Terrapin Tanks?
Det vore typiskt honom. Har aldrig sett maken till klant.
Han har testat allt utom att predika.
Det är ingen konst att köra från Nya Jerusalem till Välkommen.
-Han skulle då aldrig klara det. -En påtår?
Nej, tack.
Jag antar att ni använder äggskal i kaffefiltret, som min mor gjorde.
-Givetvis. Var är du från, pojk? -Från Abilene.
Och vad heter du?
William, men alla kallar mig för "Abilene-Kid".
Jag slår vad om att de kallade dig för "moroten" i skolan.
-"Tegelstenen", frun. -Gjorde de? Mig med.
Tack för att ni tittade förbi.
-Kaffet var jättegott. -Väldigt gott, frun.
Tack så mycket, frun.
Det var trevligt att träffas.
Tack ska du ha.
Okej, Perley, tack.
Hoppas att ni får en fin äppelskörd i höst.
Vi ses antagligen igen.
Jag måste säga att ni är en fröjd för ögat!
Där hann ni före mig, miss.
Jag menar er allihopa. Jag är så trött på östern.
De två senaste åren har jag varit i Denver, Colorado...
fast på en internatskola...
så jag formligen älskar allt som sitter på en häst.
-Och den där Charro-sadeln! -Ser du, Bob?
Och vad är ert vackra namn, señorita?
Kors, det är min far som äger banken. Tolliver Latham.
-Jag antar att ni ska köpslå med honom. -Det är vår avsikt, miss.
Ruby, min flicka!
Välkommen. Välkommen till Välkommen.
Välkommen hem, miss Ruby.
Kom ihåg, Kid, inget skjutande.
TEX BOWERS EFTERLYST FÖR BOSKAPSSTÖLD
EFTERLYST - WILLIAM KEARNEY (Abilene-Kid)
Det ante mig.
En riktig bandit.
Pete, fort, ta din häst.
-Ursäkta, miss Crumly. -Vad är det som pågår?
Ett litet bankrån, bara. Sätt fart!
Kom igen, Kid! Sitt upp!
Fortare, Pete!
Ta fast banditerna! Låt dem inte komma undan!
Skjut på dem, Pete. Håll i dig, Kid!
Ett till, Pete.
Stanna.
-Attans, sheriffen, du missade dem. -Jag får inte betalt för att döda folk.
Texaskillarna kommer att bli törstiga innan de når ett vattenhål.
-Tillbaks till förrådet, Curly. -Förrådet?
Ja, förrådet. Järnvägsförrådet.
Hoppla.
Är du illa däran, Kid?
-Nej, men jag blödde som en stucken gris. -Försök att inte prata.
Den där Perley...
Han sköt sönder påsen med avsikt.
Ta en munfull, Kid.
Det räcker.
Okej, karlar, upp med högerhänderna.
I egenskap av sheriff för Arizonaterritoriet...
rekryterar jag er för 3 dollar per dag för att finna...
-Se upp med de där packåsnorna, va? -Jag gör mitt bästa.
Kom nu, flicka.
Lasta av dem. Få upp dem på rampen.
Kom igen, Curly, jag är försenad!
-Se till att få upp åsnorna. -Var var jag nu?
Jag trodde vi skulle få 5 dollar per dag.
Jag slösar inte bort skattepengar så lätt. 3 dollar plus kost och logi.
Svär nu på att lyda och följa lagen. Säg: "Jag svär".
-Jag svär. -Bra.
Får jag åka nu? Jag är redan åtta timmar försenad.
Lugna ned dig, Luke. Vi kommer.
-Sheriffen. -Ja, mr Latham?
Ska ni inte rekrytera fler män?
Banken har inte råd att låta de där banditerna komma undan.
Det ser illa ut.
Ni kan vara säker, mr Latham, men om det oroar er...
Pojkar, mr Latham utfäste precis en belöning.
100 dollar, död eller levande, för var och en av stackarna.
-Tack, mr Latham! -Ni får dem för 100 dollar.
Tack, Luke.
Lycka till, sheriffen!
Ge Kid lite vatten, Pete.
Drick upp, Kid.
Du får mer när vi kommer till Mojave Tanks. Drick upp!
Där är hon, grabbar.
Där är hon, Mojave Tanks!
Vatten, Kid.
Vatten.
Litervis.
Du kommer att känna dig mycket bättre, mycket svalare...
när du får kyla ner axeln. Drick upp, Kid.
Jösses! Jag ska kasta kläderna...
klättra uppför stegen, och dyka ner i tanken, ända ner till botten.
Aldrig komma upp igen!
Jag trodde inte man kunde vara så törstig som jag är...
och bara ha vatten att släcka den med.
Hur som helst, skål, vänner.
Huka er.
Inga spår efter dem.
Men det betyder inte att de inte är i närheten. Håll ögonen öppna.
-Visst, Buck. -Kom ihåg vad jag sa.
Om natten sitter två män vakt medan en sover. De anfaller inte ett par.
-De kan gärna försöka. -Var försiktiga.
Ben, får jag den där kortleken du har.
Jag betalar er inte för att sitta och spela kort hela dan.
-Ska jag starta, Buck? -Gör det, Luke.
Starta, Jake.
De jävlarna! Vi överfaller dem.
Revolvrar mot gevär?
Jag har sett tillräckligt.
Den där Perley... Sheriffen.
Han är klokare än jag trodde. Låt oss ta oss en titt på saken.
Det var här vi kom ifrån. Välkommen.
Järnvägen svänger och gör en böj här vid Mojave Tanks, där vi är nu.
Sen fortsätter den igen mot sydost.
Här nere är Mexikanska gränsen.
-8 mil härifrån, tror jag. -10.
10, då.
Den där Perley har börjat spela ett spel med oss.
Han antar att vi ska rida hit eftersom det finns vatten här.
Så han hinner hit först och placerar ut sina gubbar. Inget vatten.
Han antar att vi då beger oss till Apache Källor.
Precis.
Så han tar godsvagnen och beger sig ditåt.
Han kommer att vara där och vänta.
Han kan sitta och vänta på huk ända fram till jul...
för vi kommer inte dit.
Vi lägger om kursen till Terrapin Tanks.
-Men det är norröver. -Vi får vårt vatten.
Vi gömmer oss i skogen tills Kid blir bättre.
Och medan sheriffen sitter och får hemorrojder i rumpan...
förflyttar vi oss österut...
och korsar både järnvägen och gränsen.
Ja, det låter bra. Men var ska vi få tag på vatten?
Det verkar som om vi får tugga på en del kaktusar framöver...
om vi hittar några.
Kid får fältflaskan.
Okej, Kid. Kom igen.
Upp i sadeln.
-Vad gör du? -Jag är trött på att rida.
Dessutom var den gratis. Den följde med på köpet.
Vinden börjar bli het.
Sí, i mitt land kallas den "Santa Ana..."
från dammolnen...
som följer den ryktbare generalen Santa Anas kavalleri.
Vi tar oss till den där klyftan!
Kid, är du okej?
Min axel. Den bultar liksom.
-Skulle jag kunna få lite vatten, Bob? -Visst, Kid.
Drick långsamt.
Det räcker.
Var band du fast hästarna?
Jag band dem där vid buskarna.
Men djävlarna måste ha kommit mitt i natten och släppt dem fria.
Gode Gud!
Vad har jag gjort för att förtjäna detta?
Jag har alltid varit god.
Det här får jag för att jag beslöt att komma hit,
till det här landet, med de här idioterna.
-Håll käften. -Förtjänar jag att vara med de här två?
Det ser ut som om vi måste gå lite.
Nå, vad väntar vi på?
APACHE KÄLLOR
-Perley Sweet, vad gör du här? -Hej, miss Florie.
Har du sett tre män komma förbi och tigga om vatten?
Såg jag skymten av en man häromkring...
skulle han inte behöva be om nåt.
Kom igen, Curly, led av boskapen nu.
-Vi har inte hela dan på oss. -Jag gör så gott jag kan!
-Kom igen, Curly, skynda på! -Kan du snabba på lite?
Vänta ett tag! Varför blir du så uppspelt?
Jag är inte uppspelt. Kom igen, pojkar.
Stannar ni ett tag?
Jösses! Det här är en riktig julklapp.
Ett helt gäng med karlar!
-Kom igen. -Sådär, ja.
-Hur är det med kusin Carrie Lou? -Pigg och kry. Kom nu, Curly!
Ja, hennes förlust är min vinst.
Det har inte varit en själ här...
-sen min katt tröttnade och stack. -Det var säkerligen en hankatt.
Kan jag åka nu?
-Jag är 16 och en halv timme sen. -Åk du, Luke.
-Lasta klart. -Sätt igång, Jake.
Där är hon, män. Vatten!
I massor.
Vad är det?
Hör ni nåt?
Täck mig, Pete.
Det är en fin situation borta vid källorna.
-De har väl inte sinat? -Värre än så.
En vagn med gröngölingar.
En man och hans fru. De är från Nya Jerusalem.
De nådde fram till tankarna, men vattnet stod lite lågt.
Mr Gröngöling hade inte vett nog att gräva ut sanden...
och sitta och vänta tills sumphålet fylldes.
Dessutom var han inte van vid att använda en spade.
Så han satte in en dynamitgubbe för att få vattnet att rinna.
-Vilken idiot! -Så han stoppade ned dynamiten.
Drullen hade tur som inte sprängde sig själv i luften.
-Om han ändå gjort det! -Men det gjorde han inte.
Han förstörde bara Terrapin Tanks för all framtid.
Han sprängde sönder sumphålets botten...
och fick väggarna att rasa in. Källorna är uttorkade.
Och kommer att förbli så.
Det kan spöregna hur mycket som helst...
men källorna kommer aldrig mer att ge ens en droppe vatten.
Gröngölingen är död, förmodar jag.
Men han kommer ändå att fortsätta att ta död på folk.
Män kommer hit i hopp om vatten.
Om fem, sex år ligger här dussintals skelett...
vid de sprängda källorna.
Men det där gör mig inte lika förbannad som vad han gjorde sen.
Han lät sin boskap gå runt och slicka upp den alkaliska leran vid källorna.
Det gjorde dem galna.
De löpte amok i jakt på vatten med honom hack i häl.
Det var fyra dagar sedan. Han har inte återvänt än.
Så vi behöver inte slösa tid på att spekulera om honom...
eller vara ledsna för hans skull.
Det skulle inte ha varit så illa...
om han inte hade lämnat kvar sin fru.
Ja, hon är där nu.
Hon hade lite vatten, så hon var okej till igår.
Då tog det slut.
Hon har haft det svårt, helt ensam där inne.
Det är en fin liten kvinna. 28 eller 30, skulle jag säga.
Alldeles för bra för dåren hon gifte sig med.
Men det är ändå inte det värsta.
Nej, då.
Inte på långt när.
Hon är havande och ska föda nu.
Jag är en hård man, väldigt hård...
men jag går inte in dit igen!
Pete, du måste gå. Du måste hjälpa henne.
Du borde veta nåt om sånt här. Det gör du, eller hur?
Var du inte gift med en kvinna nere vid Bravo-floden?
Hon fick väl barn?
Visst, Bob. Visst fick hon det.
Men, du vet... En indianska är annorlunda.
Gud, vår skapare...
berättar vad de ska göra med spädbarn, hur de ska föda dem.
Men, en gringa...
Stackars flicka.
Min syster blev hjälpt av grannarna, doktorn, rena vita lakan och...
Pete, jag försöker inte smita undan.
Jag luskar bara efter information.
Pete, snälla...
Vem är du?
Señora...
var inte rädd för mig.
Jag är här för att hjälpa er.
Det är ingen idé, Kid.
Det enda vatten vi kommer att få finns här borta.
Hugga av toppen.
Det är inte det bästa vattnet, och det kommer att ta tid.
Men jag antar att vi har massor av tid nu.
-Ja, Pete? -Bob, jag behöver vattnet nu.
-Ge honom det. -Hur mår hon?
Jag vet inte, det är hennes förstfödda.
Kom, vi fortsätter att krama kaktussaft.
Hon vill träffa er...
oss allihopa, tillsammans.
Fick hon...
En pojke.
Jag kan inte se er.
-Det var ni som hittade mig. -Ja, frun.
-Vad heter ni? -Robert, frun.
Robert Hightower.
William Kearney, frun.
Det är en ära att få stifta bekantskap med er.
Och ni är Pete. Välsigne er.
Sí, señora.
Pedro Encarnación Arango y Roca Fuerte...
till er tjänst, frun.
Räddar ni mitt barn?
Ja, frun. Jag ska rädda honom.
Och jag ska hjälpa till.
Jag med, frun.
Stackars liten.
Du kommer att vara alldeles ensam när mor lämnar dig...
eller hur, älskling?
Och du kommer att sakna mig.
Ingen som stoppar om dig om kvällarna.
Ingen som lär dig dina böner.
Ingen som kysser de små ömma såren...
när du ramlar och slår dig.
Ingen att berätta dina små hemligheter för.
Jag vill att ni allihopa...
ska bli mitt barns gudfäder.
Ni ställer väl upp, Bob Hightower?
Och ni, Bill Kearney och Pedro? Lova mig.
Det gör jag, frun.
Ja, frun.
Det blir en stor ära, señora.
Och hans namn.
Jag kallar honom Robert...
William Pedro...
Hightower.
Och när han blir en fin, modig man...
som hans gudfäder...
berättar ni för honom om hans mor...
som så gärna ville leva...
för honom.
Snälla, lyft upp honom.
Så att jag får pussa mitt barn.
Det börjar bli mörkt.
Vi måste vidare...
Robert William...
Okej, Kid, börja.
Var det allt, Kid?
Det är alla ord jag kan, Bob.
Så, amen.
Ja, sir.
Ju mer jag tänker på den där killen i Texashatt...
desto mer beundrar jag honom. Skynda på, Curly!
Vi skyndar, Buck.
Jag ska låsa in honom och ge honom mors mat.
Jag tänker spela schack mot honom. Han är säkert duktig.
Lyssna här, grabbar. Kom hit och lyssna.
Boskapen är klar.
Det vore rimligt att han begav sig till Mojave Tanks.
Vi borde ha nått dit före honom, med två hästar bärandes tre män.
Han är ingen dumjöns som anfaller tre män med gevär.
APACHE KÄLLOR - TÅGTIDTABELL
Så jag förmodar att hans nästa drag...
är att fortsätta hit där vi är nu, Apache Källor.
Det smärtar att erkänna det, men han överlistade mig.
De kanske har dött i sandstormen...
Nej, de är av annat virke.
De kan ha fortsatt mot Dobie den här vägen.
Det är för långt. Likaså till Dos Hermanas.
De måste vara nånstans, Buck.
Ja. De är smarta också.
Han har gått tillbaka samma väg...
och ligger och trycker i Terrapin Tanks. Det är dit vi ska.
Vi ödslar ingen tid. Vi hämtar in honom.
Okej, Buck.
Håll ögonen öppna efter främlingar. Kom ihåg belöningen.
-Okej, Buck. -Javisst.
Säg åt kusin Carrie Lou att jag tittar in vid nyårsskiftet...
kanske tillsammans med en ny man.
Buck, vi vill följa med dig!
Det skulle vara mycket säkrare.
Vi borde ge Robert William Pedro ett bad.
Ett bad?
Det var inte vad jag tänkte på. Jag tänkte att vi borde mata honom.
Visst vill jag att han ska bada.
Förr eller senare måste vi tvätta av honom.
Men han är så liten, Bob.
-Han behöver inte så mycket vatten. -Han får plats i hinken.
Jag hoppades på att han skulle klara sig i ett par dagar utan ett bad.
Jag vet inte mycket om nyfödda...
men lille Robert här ser ren ut.
Frågade du inte hans mor nåt?
Tror du att jag ville göra damen galen...
med en massa dumma frågor?
Ett bad är lille Roberts minsta bekymmer.
Han måste äta nåt och ha nåt annat på sig än den här handduken.
Den kommer att skrapa bort all hud.
När en mor ska föda ordnar hon saker i förväg.
Syr fina kläder...
och stickar tröjor och allt möjligt.
Det kanske finns nåt till vår gudson i vagnen.
Till Bebisen
Hon hade då ett hjärta, den här modern.
Hon gjorde riktigt fina saker till sin baby.
Lämna mig inte ensam här borta. Hur länge dröjer ni?
Han ska väl inte gå i de där?
Den där ska ha han inte ha på sig.
Här har vi verkligen nåt.
Konserverad mjölk.
Den där smörjan duger inte ens till att ha i kaffe.
Hon tänkte väl inte mata honom med kaffe?
Den här ska Pedrito ha när han snyggar till sig...
och spelar gitarr under en señoritas balkong.
Bob, titta här. Ta hand om barnet, av dr Meechum.
Få se vad doktorn säger om att bada den nyfödde.
Här är en Biblia.
En bibel.
"Badning av barnet.
"För mycket ompysslande är aldrig fel...
"när det gäller den viktigaste delen av barnets..."
Här är ett ord jag inte vill yttra inför det lilla barnet.
Stava det.
T-O-A-L-E-T-T.
Toa-lett?
Vad i hela friden är en toa-lett?
Det är en... Du vet väl?
Jag antar att Robert-pojken inte har nån toa-lätt i sin mundering.
Nej, señores. Toa-letta, det är inget fult ord.
En toa-letta är ett litet grönt badkar...
ungefär så stort som min arm. Det kostar dos pesos.
När vi kommer till stan...
skaffar vi den bästa gröna toa-lett som finns.
Kom ihåg det, Pete. Vad säger doktorn mer?
"Det första badet bör inte äga rum...
"förrän barnet är minst en vecka gammalt."
Om jag så hade en sjuk skunk så skulle jag aldrig sända bud efter doktor Meechum.
En vecka utan att bada.
Det gäller kanske en stor pojke...
som inte förväntas bada i vattenhål...
eller i stan med sin flicka en lördagskväll.
Men ett spädbarn!
Jag slår vad om att doktorn har fel.
Fortsätt, Kid.
"Direkt efter födseln, ska sköterskan...
"smörja in barnets kropp med olivolja.
"Om sådan inte finns tillgänglig...
"användes istället rent späck eller fett."
Fett!
-Det där? -Ja, fett. Vänta lite.
Fett.
-Vem ska fetta in honom? -Du. Du är huvudskötaren.
Jag håller med om att det låter konstigt. Men det står så i boken.
Jag är då inte övertygad.
Vår gudson börjar livet tillräckligt på glid utan att han behöver fettas in.
-Men du måste följa boken, Bob. -Precis!
Kanske hjälper det Pedro att förebygga feber och få sadelblåsor.
Vi har alltid varit... Vill inte du...
Nej, det är okej.
Lägg av med mex-snacket, va?
Innan vi vet ordet av så pratar han det.
Vi måste lära honom hans modersmål, gammal god amerikanska.
Ge mig byttan. Vi fettar in honom lite.
Lugn, lugn.
-Flytta på benen lite. -Bort med fingrarna!
Okej.
Bob, du gör inte ett halvslag på en packåsna.
Sådär, det duger.
Nu är han blöjad, minsann, och det ordentligt.
Sluta prata mexikanska.
Är du okej, Kid?
Min axel bultar fortfarande.
Du ska snart få lite vatten.
Då mår du mycket bättre.
Se efter vad doktorn säger härnäst.
Mat. Ät.
Nej, det är okej. Jag läser för er.
"Matning av barnet.
"Den bästa och mest säkra metoden...
"är den naturliga vägen."
Vad sa du?
"Är den naturliga vägen."
-Det är ju uteslutet. -Här, det är tröstande.
Det här är väldigt tröstande.
Doktorn medger att det finns tillfällen då ett nyfött spädbarn...
inte dricker annat än konserverad mjölk.
-Vi har lite här. -Sex burkar.
Du kommer att få lite käk, Robert-pojken.
Okej, Robert William Pedro, men du kommer att få mat.
Fixa fram en burk mjölk och tändstickor...
-Bob! -Ja, Kid.
Låt mig hålla honom.
Är du säker på det, med din arm och så?
Låt mig hålla min gudson. Bara en liten stund.
Tack, Bob, för att du tog mig med.
Det är fint, det som Kid sjunger.
Det är vad folk där hemma skulle kalla för en vaggvisa.
-Pete, vad... -Det är okej!
Okej, Pedrito. Dags att äta.
Såja, kom igen, gubben.
Ta den. Det är bra för dig. Såja.
Oj, han tar för sig likt ett fyllo på en grillfest den fjärde juli.
Om ett par timmar måste vi laga mer mat åt lille Robert.
Ska vi inte dra vidare? Ärligt talat, så...
Luta dig tillbaka och ta det lugnt medan du kan.
Det var det sista av kaktusen. Den är slut.
Jag har funderat. Det är inte mer än tre par klunkar i varje sån här burk.
Det blir 18 klunkar. Vi har använt två.
16 kvar. Lille Pedro har tillräckligt för fyra dagar.
Precis. Doktorn säger att den lille ska få en klunk var sjätte timme.
Det blir inte mycket vatten kvar för oss gudfäder.
Det finns alltid tillräckligt för dig, Kid. Här, huset bjuder.
Jag har gjort många dumma saker...
men jag stjäl inte vatten från min gudson.
Synd att doktorn inte säger var man ska få tag på vatten i öknen.
Fel bok för det. Ett ögonblick.
Kanske Nuestro Señor har skrivit i Bibeln vad man ska göra.
Nej! Det betyder otur!
Det står nog precis var vi hittar vatten, vart vi ska ta vägen.
Det kanske står att vi ska tillbaka till Mojave och välkomstkommittén.
Eller till Apache Källor, där gamle Perley väntar.
Ta inte för givet att Sweet bara rullar tummarna.
Vi borde sticka härifrån snabbt.
Vart då, din jubelidiot?
Norrut till Kairo? Nordöst till Damaskus? Eller österut till Nya Jerusalem?
Minst 10 mil när Kid är så illa däran?
Och den här parveln? Bespara mig bibelsnacket.
Jag hade överlistat sheriffen om vi inte hade fått ungen på halsen.
Varför hindrade ni mig inte innan jag lovade den där kvinnan?
Jag vill inte odla ett långt, vitt skägg i fängelset i Yuma.
Må mitt skägg växa fritt ända ner till fötterna...
må jag få ett näste av fängelseråttor...
innan jag bryter ett löfte till en döende kvinna.
-Vem sa att jag bröt mitt löfte? -Varför dödar du inte den lille?
-Mata koyoterna med honom! -Din chiliätande hästtjuv!
-Hästtjuv? -Ja, hästtjuv!
Sluta prata spanska inför barnet!
Se vad du har gjort! Du får barnet att gråta!
Du väckte barnet! Skyll inte på mig!
Inget, eller hur?
Det står här vart vi ska ta vägen, precis som allt annat vi läst.
Ni fattar ingenting. Tror ni att allt bara är en slump?
Att det var ödet som förde oss hit?
Vi hittade modern, hjälpte henne...
Barnet i krubban.
Stjärnan som lyste så klar igår natt.
Jag yrar inte, ärligt talat.
Tror ni att vi hade nåt att göra med det här?
Nej, det hade vi inte.
Inte mer än hur du lade ifrån dig boken...
så att den öppnades på det stället jag har läst på.
Där står det var vi ska ta vägen.
-Hör på, jag läser upp det. -Nej, Kid.
Gör det, om du nu mår bättre av det.
"När tiden...
"för föräldrarnas rening var över...
"såsom det föreskrivs i Moses lag...
"tog de med honom till Jerusalem...
"för att bära fram honom inför Herren."
Det står Jerusalem här i boken.
New Jerusalem.
Kanske Nuestro Señor...
inte bryr sig så mycket om vad som sker med en enkel boskapstjuv.
Om jag vore på ett kasino skulle jag satsa på att Kid har rätt.
Skulle du?
Okej, låt oss rida vidare.
Jag och Pete turas om att bära barnet.
Jag bär min gudson min del av vägen. Så ska det vara.
Det står också i boken.
Det var tre visa män från öst, eller hur?
Tre stycken. Jag är en av dem.
Jag tror dig, Kid.
Okej, Pete, var ligger Jerusalem?
Det är ju ditåt, Bob.
Ser du inte stjärnan?
Titta, vatten.
-Det är inte vatten, Kid. -Salt.
Det är en saltsjö. Vi måste korsa den.
-Nej. -Bara lite, Kid.
Var inte dumdristig, Kid. Drick nu.
-Du måste. -Nej!
Han borde inte ha tvingat mig att svälja.
-Det är okej. -Du skulle inte ha gjort det, Pete.
När vi väl är över det flacka, är det värsta över.
Så där.
-Vad gör du? -Det blir lättare att gå över sanden så.
Det är tuff terräng där borta, Kid.
Jag tänker inte gå så långt.
Nej, sir.
Det tänker jag inte göra.
Ta era hästar ner till källorna, grabbar. Fyll kaggarna först.
-Det är behövligt. -De dricker nog upp allt.
Curly, ta en titt i vagnen.
Jösses, det har varit en kvinna här.
Hon lämnade sina kläder huller om buller.
Hur ser de ut?
En klänning är riktigt fin. Lite blek, men mjuk, som silke.
-Är den röd? -Ja, röd, med en...
Har överdelen små vita band runt kanten?
Det stämmer, Buck.
Det var hennes bröllopsklänning.
Den fjärde juli.
Röd och vit, bärandes en liten blå solfjäder.
Kom igen, Curly.
De där grabbarna har fyllt på ordentligt...
och sedan sprängt våra källor så att de sinat.
Vissa rånar diligenser, banker och sånt.
Men en som spränger ett vattenhål i den här omgivningen...
är en ren brottsling.
-Om vi ger boskapen... -Det går inte.
-Kan vi inte ens få en munfull? -Nej.
Mr Latham sa 100 dollar, döda eller levande.
Jag lägger till 50 dollar. Jag vill ha dem döda.
Det är dags. Vatten.
Om jag gnäller efter vatten, Pete...
så ge det inte till mig. Lova.
-Lova. -Jag lovar, Kid.
Psalm 137.
Ett-tre-sju. Läs, snälla.
"Vid Babylons floder...
"satt vi och...
"ja, vi grät...
"och tänkte på Jerusalem."
"I pilträdens grenar hade vi hängt upp våra harpor."
"Om jag glömmer dig, Jerusalem...
"så låt min högra hand glömma hur man spelar harpa.
"Hur ska vi sjunga vår skapares sång...
"i ett främmande land?"
"Fader vår som är i himmelen..."
"Fader vår..."
"Nu lägger jag mig för att sova.
"Jag ber Herren att vaka över mig.
"Skulle jag dö...
"innan jag vaknar...
"ber jag Herren...
"att ta min själ."
Gud välsigne mor och far...
och min syster.
Gör mig till en god son.
Amen.
När ska vi göra i ordning mjölken...
till Robert William?
Om ungefär 50 minuter.
Kid får nog allt vatten han behöver nu.
Stackars pojke.
Han blev till en liten pojke igen.
Det är brutet.
Ditt ben?
-Det är av. Jag skäms. -Kanske jag kan ordna det.
-Slöseri med tid. -Jag kan göra en släde...
-och släpa dig. -Slöseri med tid.
På andra sidan berget ligger Nya Jerusalem.
Du klarar det.
När ska lille Pedro äta nästa gång?
Inte förrän om två timmar.
Adiós.
Jag antar att jag borde bege mig.
Kanske du borde lämna mig din pistol.
Koyotarna, du vet.
Visst, Pete.
Koyotar.
Förlåt för att jag kallade dig för chiliätande hästtjuv förut.
Det gör inget.
Jag kom precis ihåg vad det är för dag imorgon.
God jul.
God jul, Pete.
Fader vår...
som är i himlen...
gör lite plats...
i Ditt heliga land...
för stackars Pedro.
Sitt upp, låt oss komma iväg.
"... in i Jerusalem..."
"... en åsna stå bunden där med sitt föl bredvid sig:
"lösgör dem och ta hit dem."
En åsna och hans föl.
Försök du att stjäla en mans åsna i det här landet!
De skulle hänga dig.
Såja, Kid.
Sjung den.
Sjung vaggvisan.
Här slutar resan, gudson.
Det här är slutet på vägen, lilla Robert.
Så du bryter ditt löfte gentemot en döende kvinna?
Jag orkar inte längre.
Det är klart att du kan. Vad säger skriften?
-Följ skriften. -Upp på knäna, din dyngsäck!
Du får inte... Du har ingen rätt att kalla mig för det.
Jag går.
Bara du slutar tala spanska inför barnet.
Lägg av, hör du?
-Du klarar det här, Bob. -Visst gör jag det.
Tänk bara på baren i Nya Jerusalem.
Ja, jag tänker på den.
Ett glas öl.
-Ett stort, kallt, glas öl. -Ja.
Fem glas öl.
Du klarar det.
Visst gör jag det.
God jul, allihopa. God jul till er alla.
Gör i ordning dem, bartender.
Mjölk till barnet...
och en iskall öl till mig.
Ett barn!
Vänd dig om, Texas.
Vänd dig om och dra.
Perley, din gamle hösäck.
Du fick mig.
Det ser ut som om barnets pappa...
är väldigt sjuk.
Texas, du är rätt så smart. Överväger juryn fortfarande?
Ja, fortfarande. Chefen säger "Kom och ät".
Får jag påminna dig om att det bara finns en chef här.
Jadå, och hon säger "Maten är klar".
-Morrn, Carrie Lou. -Godmorgon, Bob. Sätt dig.
Tack.
Folk i tingshuset tyckte att du såg väldigt stilig ut i de där nya jeansen.
Tack, Carrie Lou.
Särskilt i de stövlarna med den fastsydda Texasstjärnan.
Ja, de är riktigt bekväma.
Hoppas att kycklingen kommer att smaka.
-Den ser god ut. -Och lite sirap till majsomeletten?
Majsomelett? Jag fick ingen sån.
Jag hade bara två majskolvar.
Okej, med tanke på vad han gjorde för lille Buck.
Lille Robert.
Jag sa ju att han inte skulle gilla ett sånt namn på en liten Perley.
Han heter Robert William Pedro Hightower.
Visst gör han det, tills rätten ändrar på det.
Mor!
Bob, ta lite kaffe. Du har inte ätit så mycket på sistone.
-Har du tappat aptiten, eller? -Jag är orolig.
Oroa dig inte.
Kanske inte domaren ger dig alla 20 år.
Det är inte det. Jag kan lätt göra 20 år.
Jag är orolig över att ha lämnat lille Robert i morse. Han magrar.
Det är naturligt för nyfödda att gå ned i vikt.
Han gick inte ned när jag hade hand om honom.
Nej. Vi ger den där lille raringen all uppmärksamhet vi kan.
Vi älskar honom som om han vore vår egen.
Mor, lugna ned dig nu.
En sak är säker, Bob Hightower...
du kan inte hitta ett bättre hem för lillen...
än hos oss.
-Det stämmer, Bob. -Visst.
Kanske det. Ni är ju hans morbror och moster...
på omvägar, så att säga.
Där ser du, mor, jag visste det. Jag hade rätt om dig.
Du behöver bara skriva under intill "X:et".
Vänta lite. Vad är det här?
Adoptionspapperna, förstås.
Jag har inte bråttom att bli av med min gudson.
Du sa ju precis att vi var avlägsna släktingar.
Sällan.
-Juryn är på väg, Buck. -Hur ser de ut?
De ser ut som en grupp kistbärare.
Herr domare, vi finner fången skyldig...
men under förintande omständigheter.
Innan ni får din dom, Robert Marmaduke Hightower...
Är det något ni vill tillföra?
Nej, sir, jag tror inte det.
Har ni inte?
Det verkar som...
om vi har en hel mängd förmildrande omständigheter...
som rör ett litet barn som ni hävdar är er gudson.
Han är min gudson.
Så kommer vi till frågan om barnets vårdnadshanvande.
Vem får honom, o.s.v.
-Herr domare, om rätten låter... -Jag vet.
Jag har er ansökan här.
Fånge, har ni nåt emot att sheriffen och fru Sweet...
tar hand om barnet?
Om ni menar bestående, så har jag flera invändningar...
men om det är tillfälligt, är det annorlunda...
förutsatt att de lovar att ge honom en bra utbildning och så.
Och just vad menar ni med "och så"?
Lära honom vanligt folkvett, respekt...
att svara "Ja, sir" och...
Det verkar rimligt. Håller du med, Buck?
Visst, Wiley.
Men jag och mor ville egentligen ha lille Buck för alltid.
Visst ville ni det, men ni kommer inte att få ha...
lille Robert William Pedro för alltid.
Kanske det stämmer, och så vidare...
Robert Marmaduke Hightower...
av denna domstols befogenhet...
döms ni härmed till 20 års fängelse.
Rätten kan dock...
gå med på att sänka straffet på obestämd tid...
förutsatt att ni skriver på här...
och överlåter er gudson till sheriffen och fru Sweet...
och dessutom lovar att aldrig mer sätta er fot...
i staden Välkommen i Arizona.
Ni kan säga vad ni vill, domare. Jag sviker henne inte.
Jag bryter inte mitt löfte till en döende kvinna.
Det var precis vad jag ville höra, pojke.
Jag ger dig härmed lagens kortaste straff...
ett år och en dag.
Fallet är avslutat, baren öppen. En dubbel bourbon, bartender.
Adjö, min vän.
Jag lovar att vara snäll mot...
Robert William Pedro.
-Farväl, Bob. -Jag litar på dig, Carrie Lou.
Farväl och lycka till, pojk. Ett år i fängelse gör dig nog gott.
Tack, frun.
Hej då, Bob. Lycka till.
-Hej då, Perley, din gamle hösäck. -Hej då, Bob.
Ta hand om min ställföreträdare.
Se till att han kommer hem ifrån Yuma.
Han har aldrig varit utanför Välkommen förut.
Visst, jag tar hand om honom.
Jag sätter själv honom på tåget.
-Mr Hightower. -Miss Latham.
Tack så mycket för fruktkakan.
-Kul att du gillade den. -Den skulle ha varit lättare...
utan den där bågfilen som du bakade in.
Det är mig en ära att transportera dig.
Får jag skriva till er, mr Hightower? Får jag kalla er Bob?
Det skulle vara underbart om du skrev, miss Latham.
SLUT
Swedish subtitles by SOFTITLER
Swedish