För tre tusen år sedan härskade David från Betlehem...
...över Israels stammar. Berättelsen om Davids välde baseras på...
...en av världens äldsta historiska skildringar, nedtecknad av en okänd...
...kröniker i Andra Samuelsboken i Gamla Testamentet.
Israeliterna låg i krig med sina traditionella fiender...
...ammoniterna. Kung Davids armé leddes av Joav.
De hade slagit läger utanför Rabba...
...fiendens starkaste fäste.
Vänta här.
Överbefälhavare.
Kungen är inte i sitt tält.
- Inte i sitt tält? - Nej, herre.
Han måste vara någonstans. Är lägret genomsökt?
Ja. Jag har fört hit hans medhjälpare.
Jag tror han vet något.
Här är mannen, herre.
Ni är utsedd att bistå kungen?
- Ja, herre. - Var är han?
Det kan jag inte säga, herre.
Jag beordrar er att berätta det.
Jag svor kungen tystnad.
Var är han?
Han är med spejarna.
Spejarna?
Vilka spejare?
Varje natt skickar vi en patrull för att testa stadens murar.
Och inatt?
Vattendraget under muren åt norr.
En patrull på 20 man under kapten Uria.
- Ni lät honom gå? - Jag kunde inte hindra honom.
Depescherna var klara.
Kungen stod vid tältöppningen när de gick förbi.
Han såg efter dem...
...och plötsligt tog han ett svärd och gick med.
Ta 100 man och följ efter dem.
Herre.
Till vapen.
Hela Israels kung ute i mörkret...
...utsättande sig för fienden...
...krälande på mage som en ordinär soldat.
Anfall.
Jag är befälhavare över armén.
- Mina order... - Ja, jag vet.
Vi talar om det senare. Kom in, Uria.
Förlåt att jag försenade er middag.
Slå er ner, Uria.
Häll upp lite vin åt oss.
Sitt ner.
Ers majestät.
Ni är skadad.
- Låt mig tillkalla läkare. - Nej, låt det vara.
Det var länge sen jag blödde.
Bra att se att det fortfarande flyter blod i mig.
Slå er ner, Joav.
Vi måste ha en strategi, för Rabba är väl försvarat.
Tyvärr finns ingen Josua här...
...som kan beordra murarna att falla.
Vad skulle ni göra, Uria?
Jag kan tala för dem. Alla skulle med glädje dö för David.
Ettusen döda, kanske tvåtusen.
Ettusen vingårdar och flockar utan passning.
Ettusen jämrande kvinnor på min tröskel.
Har ni en hustru, Uria?
- Ja, ers höghet. - Hon kommer till mig i tårar.
Om jag har otur.
Nej, det är säkert.
I krigstid dör alltid de bästa först.
Då är det tårar av stolthet.
Ni är ung för att veta något om kvinnor, och modig där jag är feg.
Feg, ers höghet?
Mina män sjunger en sång när de går i strid.
"Saul har dödat tusentals och David tiotusental. "
Det var många år sedan.
När jag var kapten över hundra män, som ni.
Jag var inte kung.
Ni tjänar mig bättre i livet, Uria.
Kom, Joav.
Sitt kvar. Fortsätt er måltid.
Jag återvänder till Jerusalem imorgon.
Kung över Judéen och Israel må ni leva för evigt.
Egyptens farao sänder hälsningar till sin kära kusin.
Farao bjuder mig...
...att buga mig för den stora kungen...
...och att ge detta blygsamma tecken på Egyptens aktning.
Kungen av Israel värmer sig i strålarna av faraos aktning.
Farao, min käre kusin, hoppas nog...
...att jag skär halsen av mig.
Natan, Guds profet.
Må Gud följa David.
Han brukar följa Natan.
Gud ser med behag att du för Förbundsarken till Jerusalem.
- Utmärkt. - Men angående planen att bygga...
...ett tempel åt Arken befaller han mig att säga detta.
Så säger Herren:
"Skulle min tjänare David bygga ett hus åt mig. "
"Jag har inte vistats i ett hus sedan jag förde israeliterna... "
"... ut ur Egypten, utan jag har vistats i tält. "
"Har jag någonsin under dessa år... "
"... begärt att ett tempel ska byggas åt mig?"
"Därför säger jag David:"
"Jag tog dig från fälten där du passade fåren... "
"... för att göra dig herde till mitt folk, till hela Israel. "
Jag förstår.
Gud ser inget behov av ett tempel, är det så?
Det är Hans ord.
Då så. Jag lämnar sådana beslut till er.
Till Gud, ers höghet.
Som ni vill. Ni får ta fullt ansvar...
...för arrangemangen med att föra Arken hit från Judéen.
Min fader...
...vill ni höra min begäran?
Amnon, min son, du behöver inte begära audiens.
Ni lovade mig, som Israels arvinge...
...alla vingårdarna norr om Olivberget ända till Efraim...
...ändå ger ni vingården ner mot Gibeon till Absalom.
Gjorde jag?
Förut sa du att den var min, men Amnon kräver den.
Jag vill bara ha rättvisa.
Och vad vill Absalom ha?
Rättvisa.
Så hur jag än beslutar är jag orättvis.
Vingården tillhör Amnon.
Tack, min fader.
Kom med mig.
Du måste förstå mitt problem. Amnon är arvingen, han är utsedd.
Blev det känt att jag föredrar dig...
...försvagar det honom i folkets ögon.
Vi vet att han behöver all styrka vi kan ge.
Att han inte passar till arvinge.
Det kan jag inte hjälpa.
Ni kan utse mig till arvinge.
Även om jag ville, så är jag bunden av lagen.
För vårt folk är lagen allt. Det sitter i ryggmärgen.
Det är bara en vingård, Absalom.
Du får välja själv bland mina ägor.
Jag vill bara ha det som tillkommer mig.
Här, ta den.
Den är värd 20 vingårdar.
Michal.
Jag förväntade mig inte att se dig här.
Misshagar min närvaro kungen?
Visst inte.
Du är alltid välkommen.
Om min åsyn är välkommen...
...varför har ni inte kommit till min kammare?
Jag är upptagen.
Men ni har hunnit besöka era andra hustrur.
Jag var den första och nu är jag den sista.
Vore du hos de andra hade jag träffat dig också.
Du väljer själv att vara reserverad.
Det fanns en tid när ni uppskattade min reservation.
Jag klagar inte på det nu.
Gör som du vill.
Vad vänligt.
Ni ger ert kungliga tillstånd.
Sarkasmen är bortkastad. Vi vet att kunglighet är bedrägeri.
Så var det inte när min far var kung.
Jag förnekar inte att Saul var kung alltigenom.
Och hans efterföljare bedragare alltigenom.
Jag förnekar inte det heller.
Tror du att du genom att hänga hans spjut på väggen...
...blir kunglig? - Michal, snälla.
Jag har saker att läsa.
Jag förstår.
Jag är avfärdad.
Herdens son avfärdar Sauls dotter.
Jag ska gå och vara hos konkubinerna.
De är mina hustrur...
...och du är min hustru.
Är det inte nog?
Varför gifte du dig med mig, David?
Varför?
För att jag älskade dig.
Du ljuger.
Du har aldrig älskat någon förutom dig sjäv.
"David" som betyder "älskad".
David, älskad av David.
Min kärlek var bortslängd. Du behövde den inte.
Är ditt minne så kort?
Jag var i stort behov av den.
Jag bad på mina bara knän, men du övergav mig.
Du vägrade att följa mig i exil.
Du bröt dina löften och lät din far gifta bort dig.
- Mot min vilja. - Du säger det.
Men jag tror att äkta kärlek hade fostrat en starkare vilja.
Varför tog du mig då tillbaka?
Du kan väl gissa.
Utan Sauls dotter vid min sida...
...hade de nordliga stammarna inte godkänt mig som kung.
Genom att ta dig tillbaka...
...förenade jag Israel.
Michal...
...våra dagar av passion är förbi...
...kärlek eller hat, till och med grymhet.
Varför ska vi plåga oss själva?
Vi måste fortsätta leva, Michal.
Abishai.
Det är ett hus där borta...
...under det stora terebint-trädet.
Känner ni till det?
- Det är hittiten Urias hus. - Hittiten Uria.
- Han är kapten i hären. - Jag känner till honom.
Har han månne en syster?
Nej, ers höghet. Han har en fru.
En hebreisk kvinna från Benjamin som heter Batseba.
Batseba.
Under mitt besök hos hären...
...blev jag uppmärksammad på denne Urias mod.
Jag har haft för avsikt att belöna honom.
Kanske kan hans hustru, i hans frånvaro, motta belöningen.
- Jag skickar efter henne imorgon. - Nej, hämta henne nu.
Hon ska äta med mig ikväll.
Ja, ers höghet.
Ni äter inte.
Jag åt tidigare, ers höghet.
Jag gör så när jag är ensam.
Som soldathustru har ni skäl...
...att hata kungen som håller er man borta från er sida.
Kungen gör det han måste.
Hans behov är rikets.
Inte alla.
Vinet är feniciskt.
Jag tycker det är mjukare än vårt. Det har havsluftens mildhet.
Har ni besökt kusten någon gång?
Nej, ers höghet.
Jag bodde hos filistéerna i flera år.
Ett kallt folk, precis som deras hav.
Vi hebréer är öknens folk.
Vi andas dess luft och vårt blod är hett.
Våra känslor är häftiga.
Vi dyrkar vår gud häftigt...
...vi älskar häftigt, vi sörjer häftigt.
Även mindre sorger som en älskads bortavaro.
Har Uria varit borta länge?
Vi har varit gifta i sju månader.
Vi har tillbringat sex dagar tillsammans.
Så mycket för era förhoppningar.
Ni är verkligen generös som inte hatar mig.
Jag hade inga förhoppningar.
Jag fick se Uria på bröllopsdagen.
När min far förde mig till hans hus.
Så sex dagar är summan av er kärlek?
Av vårt äktenskap, ja, ers höghet.
Kungar tror gärna att dygd...
...kan lönas med grannlåt.
Gud måste skratta åt åsynen av odygdiga kungar...
...som hänger bitar av sten och metall på dygdiga män.
Detta är för dygd.
Nu förstår ni varför jag sände bud efter er.
Min förståelse är inte nödvändig, ers höghet.
Varför inte?
Ni är kung.
Är det allt?
Lämna kungen utanför det hela.
Betänk om någon man vore nöjd med det svaret.
Vad annat kan jag säga, ers höghet?
Ni har skickat efter mig och gjort er vilja känd.
Vad kan jag då säga?
I Egypten vore det nog.
Där har farao vissa rättigheter han kan ta...
Även om jag hade rätten har jag aldrig använt makt för att ta något med våld.
Allt jag någonsin haft, har givits mig.
Frivilligt, utan tvång.
Även Israel. Jag vägrade tronen tills varje äldste från varje stam...
...hade kommit till mig och bett mig att ta den.
Det är en slags stolthet.
Min stolthet.
Att aldrig tvinga mig på någon.
Så jag sa inget till er.
Förrän ni sa att det inte finns kärlek i ert äktenskap.
Ja, ni sa mig det.
Och det gjorde Uria också.
Hans dröm om ära är hans fru i tårar.
Det är bäst att ni går.
Behåll det.
Det är bara en sten, men ni skänker den skönhet.
Uria är en dåre.
När jag såg er från min terass ikväll...
...visste jag att varje stund borta från er...
...är en stund som är bortslösad.
Ändå har han bara funnit tid för er sex dagar under sju månader.
Krigets stank är hans älskades doft.
Tror han att en man är skapad bara för strid?
Kallar han det manlighet? Har han inget blod, inget hjärta?
Gå nu.
Och var tacksam att jag inte är farao.
Jag kan trösta mig med tanken att er blygsamhet...
...matchar er skönhet.
Kanske föredrar ni sanning framför blygsamhet.
Innan ni for, brukade jag se er varje kväll...
...när ni gick på terassen...
...alltid samma tid, alltid ensam.
- Idag hörde jag att ni återvänt. - Så ni visste...
Att ni skulle vara på er terass ikväll.
Ja.
Jag hörde att kungen aldrig funnit en kvinna som behagade honom.
Jag vågade tro att jag är den kvinnan.
Varför säger ni det nu? Varför inte tidigare?
Därför att först...
...ville jag veta vad ert hjärta sa er.
Om Moses lag ska brytas, David...
...ska vi bryta den i fullt samförstånd kring vad vi vill ha från varandra.
Nej, snälla. Jag är inte klar.
Det finns kvinnor ni kan skicka efter och skicka iväg igen.
Jag är inte en av dem.
Vad vill du?
Att behaga dig.
Har jag inte gjort klart att du behagar mig?
Jag skickar aldrig iväg dig om det är det du vill.
Aldrig så länge jag lever.
Nej, David Det är inte allt jag vill.
Tänk inte på det här som en natt...
...utan på alla dagar och alla nätter som följer.
Betänk om jag kan ge dig det du behöver...
...så länge du lever...
...som din hustru.
Men du är inte fri.
Om jag vore fri?
En kung ska inte behöva någonting
Bara en dåre tror på det.
Då så...
...vänskap.
Jag hade en gång en vän, men jag krossade honom.
De andra, som kallar sig vänner...
Jag ser aldrig deras ögon...
...bara ovansidan av deras huvuden när de bugar.
Deras händer är utsträckta mot mig...
...men med handflatorna uppåt, efter belöningar.
Till och med mina söner.
Får jag se dina ögon, Batseba?
Du får se dem.
Och min hand är i din.
Den delen är lätt, David.
Jag är bara en människa, Batseba.
Jag behöver någon som förstår det.
Jag behöver den förståelse...
...som bara en människa kan ge en annan.
Jag behöver någon som kan dela mitt hjärta.
Mannen jag såg från mitt fönster är inte kung...
...utan en man vars hjärta är värt att dela.
Nej, David. Pojken kan se oss.
Det spelar ingen roll.
Herdepojkar lär sig tidigt om livet.
Gjorde du det, David?
Gjorde jag vad?
Lärde dig om livet tidigt.
Innan jag var 12...
...visste jag nästan allt som fanns att veta om livet...
...och döden.
När jag var 12 hade jag dödat vargar.
Vid 13 en man.
Berätta inte om dödandet.
Berätta om pojken du var.
Det kan inte intressera dig.
En kvinna är intresserad av allt om sin man.
Speciellt om vad han var innan hon kände honom.
Det finns inte mycket att säga.
Jag var herde, liksom tusentals andra i Juda.
Man sov under bar himmel.
Drömde du, David?
Vad drömde du om?
En man har väl rätt att hålla sina drömmar privata.
- Så de handlade om kvinnor. - Självklart.
En hel procession av kvinnor.
Och de var alla enastående vackra.
Jag är svartsjuk på dem alla.
Det har varit ett torrt år.
Herdarna drivs tidigt till källorna.
När jag var pojke, var det ett år då källorna torkade ut.
Vid midsommar slaktade vi får, sparade bara tackor med lamm.
Det var året jag slogs mot vargar.
Berätta.
De var deperata av hunger.
Jag kämpade mot dem i åtta timmar med slungan...
...på morgonen var sex av dem döda.
Och du var bara en pojke.
Nej, jag var riktigt duktig med slungan.
Jag ska visa dig.
Får jag låna din slunga?
Trädet där. Titta.
Om du tror att du kan bättre.
Ja.
Jag är ringrostig.
David, dödade du verkligen Goliat?
Hur kan du tvivla, efter att ha sett mig med slungan?
Var han så stor som de säger?
Jag måste medge att han blir lite större för varje år.
Ett nytt liv.
Det är hans mamma.
Hon har fastnat i snåret.
- Jag hjälper dig. - Tack, herre.
Vi tar loss bakbenen.
Använd båda händerna.
Jag är gammal soldat, herre.
Slogs för kungen.
- David? - Inte den.
Utan kungen.
Kung Saul.
Det var i hans sista slag.
Där.
På berget Gilboa.
Det är fredligt nu.
Bra bete åt fåren, fast vi inte fått regn i år.
Men den dagen regnade det blod.
- Ja. - Jag såg kungen dö.
Såg honom falla på sitt svärd när han förstod att slaget var förlorat.
Säg mig, såg du...
...också kungens son dö?
- Jonatan. - Ja, herre, det gjorde jag.
Ni ser klippan som sticker ut ur bergsidan.
Den stora, som solen lyser på.
Prins Jonatan stod där...
...med en lojal vän på var sida.
Han kämpade hela långa dagen.
Hans vänner föll, men han kämpade vidare mot tiotals...
...sedan hundratals innan de övermannade honom.
De där filistéerna...
...med sin mässing och hednahjälmar.
Det var en svart dag för Israel.
Kungen borta, Jonatan borta...
...ingen värdig att ta deras plats.
Men Israel fann en kung i David.
Saul var kung.
Jonatan skulle vara kung idag.
Varsågod.
Tack, herre.
Tack så mycket.
David.
Kom.
Det börjar bli sent.
Jonatan.
Hur de mäktiga har fallit...
...i mitten av slaget.
Jonatan.
Du blev dödad...
...på din höga plats.
Jag lider med dig, min broder Jonatan.
Mycket vänlig har du varit mot mig.
Din kärlek till mig var underbar.
Frångick kvinnors kärlek.
Hur de mäktiga har fallit.
Och krigets vapen...
...fördärvas.
Hälsningar, Abishai.
Är jag i tid?
Ja, ers höghet. Karavanen närmar sig Jerusalem.
Titta, Batseba.
Förbundsarken.
En helgedom som följt vårt folk på alla dess vandringar.
Jag för hit det till dess riktiga hem.
Stig in, Abishai. Jag möter Natan.
Du för hem Batseba.
Jag ber er.
Nej.
Nåd, jag ber er.
Det är er rätt att kasta första stenen.
Snälla.
Nåd.
En äktenskapsbryterska. Hon bedrog sin make med en annan.
Dömd enligt lagen.
Åk. Ta med henne hem.
- Ers höghet. - Natan.
Guds vägar är underliga, Natan.
Betänk hur denna trälåda har överlevt köttet som tillverkade den...
...och bevarat och vördat den.
Synd att den är döv och blind och inte kan berätta om våra döda.
Om Moses på berget. Om Mirjam och Aron.
Om Josua vid Jerikos murar.
Nej, ers höghet.
Fresta inte Herrens blixtar.
Hans boning ska inte besudlas av ovigda händer.
Att röra den är att dö.
Som du säger, Natan.
Arken! Förbundsarken har fallit!
Han är död.
Låt alla ta varning och vittna om det de sett...
...så folket får veta Guds vilja.
Tiden är inte rätt för ett inträde i staden.
Koppla bort oxarna.
Låt ett tabernakel byggas här.
Låt Arken vara utanför murarna...
...tills Gud har tillkännagett att Hans vrede är blidkad.
David.
Batseba.
Du skulle inte ha kommit.
Jag hade inget val.
Mina nyheter kunde inte vänta.
David...
...jag ger dig problem.
Vår hemlighet är inte längre en hemlighet.
- Vem känner till den? - Ingen ännu.
Men snart vet alla som har ögon att se med.
Jag är säker på det jag känt senaste veckan.
Jag väntar barn.
Älskade.
Det behövs inga tårar.
Du kommer med glädje.
En man blir glad av att höra att hans fru...
...ska skänka honom ett barn.
- Jag är inte din fru. - Du är min enda fru.
Min älskade, var inte rädd.
Jag är inte rädd.
Vi ska alla komma till Sheol.
Mina tårar är för vårt barn som inte får leva.
Batseba, hör på mig
Du ska inte dö.
- Lagen säger det. - De vågar inte. Jag är kung.
Israeliterna har haft kungar i mindre än 50 år.
De har haft Moses lag i hundratals år.
Jag ger dem deras rike. Du och jag flyr till Egypten.
Nej, David.
Ditt liv ska följa en särskild bana.
Inte ens du kan ändra det om det är Guds plan.
Det finns en annan lösning.
Uria.
Uria är soldat.
Soldater dör varje dag i krig och inte alltid för fiendehand.
Nej, David.
Inte ens vår kärlek kunde bära bördan av ett sånt brott.
Brottet ligger i att jag föddes till hebré.
I alla andra länder vore Urias liv förverkat.
Det vore inte ett brott.
Skickade jag efter honom, berättade allt...
Vi vet båda vad han skulle säga.
Ja. Ära är allt, barmhärtighet är ingenting.
För ärans skull måste blod flyta.
Liv måste förstöras, mänsklighet förnekas.
Jag kan se Uria nu, skyndande till stadsporten...
...ivrig att vara först att kasta.
Ers höghet.
Vad är det, Abishai?
Joavs order, ers höghet.
Ja.
Skicka dem inte än.
Jag vill kanske lägga till något.
Ja, ers höghet.
Det finns ett annat sätt.
Kanske löser det ingenting...
...men vi vinner tid.
Om Uria kan fås att tro att det är hans barn.
Men han har varit borta i nästan ett år.
Jag skickar efter honom...
...för att rapportera om fälttåget.
Han kommer att vara i Jerusalem en natt...
...kanske två.
- Du kallade mig din fru. - Lagen kallar dig hans.
Det är dig inte värdigt, David.
Det sliter mitt hjärta att föreslå något sådant.
Men det är ditt liv, min älskade.
Ditt liv.
Det är skamligt, det du vill.
Det finns ingen skam så stor...
...ingen handling så motbjudande att jag inte skulle begå den...
...om det kunde rädda min kärlek.
Det är sent och vår gäst måste vara restrött.
Kom, Uria.
Absalom, det var länge sen vi såg dig här.
Jag har varit i Juda och sett till mina vingårdar.
Förväntar du dig en god skörd?
Jag har inget skäl att vara missnöjd.
Ett sådant dåligt år.
Ni är att lyckönska.
- Jag vill byta några ord i enrum. - Jag står till tjänst.
Jag ska inte hålla er länge.
Ni måste vara ivrig att gå hem till er hustru.
Ni säger att attacken är planerad.
Joav är övertygad att det går bra.
Han lovar er Rabba inom en vecka, ers höghet.
Med er tillåtelse återvänder jag imorgon...
...så jag kan leda mina män i strid.
Som ni önskar. Abishai har depescher åt er att medföra.
Men om ni önskar stanna i Jerusalem...
Min enda önskan är att tjäna kungen.
Jag skulle kunna tro det, men ni har en hustru.
Min hustru är inget vid sidan av min plikt.
Slå er ner, Uria.
Det sägs att hon är vacker.
För att vara kvinna.
En kvinna delar inte alltid sin makes hängivenhet till plikten.
Har du någonsin försökt se det ur hennes synvinkel?
Nej, ers höghet.
Men anta att hennes önskningar och era kolliderar?
Kvinnans önskningar kan inte gå emot med mannens.
- Sådan är lagen. - Lagen.
Lagen kan bara kontrollera vad vi gör...
...inte vad vi tänker.
Vad tänker din hustru, Uria?
Jag vet inte, ers höghet.
Är det möjligt att du tror att hon inte tänker eller känner?
En kvinna är kött och blod, Uria, precis som vi.
Kanske mer, för vi ger henne så lite att tänka på förutom det köttsliga.
Bara en handfull kvinnor...
...har tillåtits skriva sina namn brevid männen.
Mirjam, Deborah, Jael, kanske en eller två till.
En kvinnas sysselsättning är hennes man...
...och hennes liv är hennes kärlek.
Om hennes man avvisar hennes kärlek, om han sätter en annan framför den...
...om han förnekar henne den enda mening hennes liv kan ha...
...är det inte förståeligt om hon söker mening någon annanstans?
Med en annan man?
- Ja. - Gör hon det, bryter hon mot lagen.
Men om hennes man känner medlidande...
...är det enligt lagen han som måste fördöma henne.
Då är hans plikt dubbelt så stor att se till att lagen följs.
Skulle du fördöma din hustru?
Batseba?
Det är inte möjligt.
Men om det vore möjligt?
Jag skulle göra min plikt, ers höghet.
Du skulle tvinga henne att dö den hemskaste av dödar.
Låta driva henne som en hund...
...genom gatorna till stadsporten.
Se de grymma stenarna träffa hennes kött, låta...
Ja, ers höghet...
...om hon brutit mot lagen.
Jag har hållit dig från din säng för länge. Du får gå.
Ers höghet...
...vill ni ge mig en ynnest?
Vad önskar du?
När Abishai förbereder depescherna...
...låt honom hälsa Joav i ert namn:
"Sätt Uria främst där striden är hetast... "
"... på det att han får tjäna sin kung till det yttersta. "
Jag ska ta det under övervägande, Uria.
Jag tackar er, ers höghet.
Du är uppe sent, David.
Det är du också.
Jag tänkte att jag kunde trösta min man.
Det är en hemsk känsla när ens älskade...
...är i en annans armar.
Besvära dig inte med att ljuga.
Du förstår, jag vet din hemlighet.
Din och damen Batsebas.
- Du vet ingenting. - Damen har tjänare.
Tjänare säger saker till andra tjänare som berättar för sina husmödrar.
Så Sauls dotter kokar ihop fantasier på tjänarnas skvaller.
Batsebas tillstånd är ingen fantasi.
Och barnet hon bär är ditt.
Jag gissade på en gång varför du skickade efter Uria.
Bara David skulle tänka ut det. Ett klyftigt knep.
- Värdigt sonen till getherdar. - Ut härifrån.
Du kan inte rädda Batseba nu.
Din plan har misslyckats.
Uria har inte varit hemma på hela natten.
Till och med nu sover han i palatset med din vakt.
Ers höghet, ursäkta mig.
- Jag har sovit länge. - Jag bad dig gå hem.
Jag ber om ursäkt, ers höghet.
Jag kunde inte gå hem.
Varför inte?
Det är en fråga om värdighet.
Ni kanske anser det löjligt...
...men när Joav sa att jag skulle till Jerusalem...
...svor jag en ed på mitt svärd.
Jag svor att så länge hären sov i tält...
...så länge Rabba trotsar Guds vilja...
...skulle jag förneka mig själv bekvämligheterna i mitt hem.
Jag skulle hålla mig lika ren som om jag skulle gå in i tabernaklet.
Jag är ledsen om jag förolämpat min kung.
Är depescherna redo, så går jag.
Din dåre.
Din dumma, blinda dåre.
Ers höghet.
Depescherna till Joav.
Depescher. Ska jag ge dem till Uria?
Nej.
Det finns ännu en order.
Sätt Uria i främsta ledet där striden står som hetast.
Det är hans egen önskan, Abishai.
Till och med hans egna ord.
Är det allt?
Nej.
Jag tänker inte lägga hyckleri till mina övriga synder.
Även om Joav förstår min avsikt...
...kan jag inte be honom att dela bördan av skulden.
Här är ordern:
Sätt Uria främst där striden står het...
...och dra er tillbaka på det att han smittas och dör.
- Ja. - När det är klart...
...försegla det och ge det till Uria.
Ja, ers höghet.
Ers höghet, vi bringar goda nyheter.
Rabbas murar har fallit.
När vi for, stod striderna på stadens gator.
Joav ber att ni skyndsamt kommer till Rabba...
...för att motta era fienders kapitulation.
Och våra döda?
Vi har haft stora förluster.
Av kaptenerna för tusen:
Abimelech son till Jurabiel och Heled son till lkkesh.
Av kapterna för hundra: Hezro karmeliten...
...Igal son till Zelek...
...Ittai son till Ribai...
...Abiel arbatiten...
...Eliam son till Reuben...
...Shammah haroditen...
...Uria hittiten...
...Bani gaditen...
...Azmaveth son till Eli...
...och många fler skadade.
Hur dog Uria hittiten?
Det var ett misstag i ordergivningen.
Uria avancerade för snabbt och blev avskuren.
När du vilat, förbered återresan till Rabba, jag följer med.
Ers höghet.
Ers höghet, fru Batsebas tjänare väntar på ert svar.
Gå till Batseba.
Berätta för henne att Uria är död.
Säg åt henne att förbereda för vårt äktenskap...
...i slutet av hennes sorgemånad.
Vill ni inte gå till henne själv?
Nej.
Guds hand är tung mot Hans folk.
Så talar Herren:
Jag undanhåller regnet...
...och får fälten och vingårdarna att torka...
...flockarna att tunnas ur.
Jag plågar landet med torka, folket med svält.
Jag förgör Israel för dess synd mot mig.
Nåde Israel. Nåde mitt folk som syndat.
Vilken synd, Natan?
Herren har inte bevärdigat mig att veta dess natur...
...men uppenbarligen är synden svår...
...för att framkalla Hans vrede så.
Krävs det mycket för att förarga honom?
Soldaten som rörde Arken, han försökte bara hjälpa till.
Vi kan inte frågasätta Guds vägar.
Jag ifrågasätter ingenting.
Men solen var het den dagen. Han hade druckit vin.
Alla var upphetsade när Arken började falla
Är det inte möjligt att mannen dog av naturliga orsaker?
Alla orsaker kommer från Gud.
Vi har haft torka förr.
Jag köper säd från Egypten och Filistien.
Det räcker tills regnet kommer, om skattkistorna töms.
Vad mer kan jag göra?
- Är det något annat? - Ja, ers höghet.
Jag har suttit på gatan och hört folk tala om kungen.
Vad säger de?
Att David inte längre är David.
De säger att han glömmer plikterna, att han ofta är borta.
När han är här har han vänt sig från folket.
Supplikanter skickas iväg utan att bli hörda.
Det är hårda tider, det är naturligt med klagomål.
Klagomål, ja, ers höghet.
Men inte öppet tal om att revoltera mot kungen.
Förklara dig.
Israeliternas hjärtan står efter er son.
Det är svårt att tänka sig Amnon vinna någons hjärta.
Inte Amnon. Er andra son, Absalom.
- Pojken? - Varje dag står han vid porten...
...och söker upp de ni avvisat.
Till dem säger han:
"Om jag vore domare här i landet... "
"... så kunde alla komma till mig och få rättvisa. "
Begränsa dig till Guds affärer.
- Lämna rikets affärer till mig. - Ers höghet.
Abishai. Jag har order till Joav.
Kungen glömmer att han också är Guds tjänare.
Prästerna väntar.
Jag har väntat i dagar och veckor.
Väntat på att höra ett ord från den som kallar sig min älskade.
På att löftena inte var lögner.
- Älskade, jag... - Säg inte så, det är en lögn.
Älskade du mig hade du inte undvikit mig.
Du hade inte lämnat mig i mörkret, ensam med min rädsla.
- Jag kallades till Rabba. - Du kom tillbaka för en vecka sedan.
De väntar.
Låt dem vänta.
Det blir inget bröllop.
Jag tänker inte rättfärdiga mig.
Men även om jag förtjänat ditt hat...
...vet du varför bröllopet måste genomföras.
Jag kan lättare finna mod att möta pöbelns stenar.
Om vårt äktenskap bara är välgörenhet, säg det.
Har jag förlorat din kärlek, säg det, så ska jag inte besvära dig mer.
Jag är ingen tiggare, David.
Min älskade...
...det är jag som är tiggaren.
Jag ber om ditt tålamod.
Älskar du mig, säg inget mer.
Tro på min kärlek.
Den är din, och kommer alltid att vara det.
Kom, min hustru.
Min fru.
Kalla på kungen om han vill se sin son vid liv en gång till.
Kalla på honom.
Ers höghet.
Fru Batseba anhåller om er närvaro.
Är barnet bättre?
Nej, ers majestät.
Läkarna kan inte göra mer.
De säger att han dör.
Jag vet.
Jag har vetat det i sju dagar.
Jag har legat på marken iklädd säckväv.
Jag har fastat. Jag har försökt att be.
Mina böner var bara ord...
...som gick ut i tomheten.
De hördes inte av andra öron än mina.
Ers höghet.
Ni bad mig informera er, Egyptens ambassadör har anlänt.
Ska jag skicka iväg honom?
Nej, jag går ner.
Sorgetiden är förbi.
Kommer min son tillbaka om jag sörjer honom?
Nej, jag ska gå till honom.
Om han inte kommer tillbaka till mig.
Faraos hjärta blöder för hans kusin och Israels folk.
Men tyvärr står faraos lager tomma.
De kan knappt föda Egypten.
Faraos hjärta kan inte blöda för han har inget blod.
Egyptens lager står fulla.
Vid heliga Osiris, jag talar sanning, jag svär.
Du Egyptens hund, du ljuger och din herre ljuger.
Det är vad jag förväntade mig.
Barmhärtighet finns inte hos dem...
...som gör gamar och hyenor till gudar.
- Gå nu. - Natan, guds profet.
Jag kommer angående rättvisa.
Hör och avge dom.
Du får tala.
Det var två män, en rik och en fattig.
Den rika mannen ägde stora flockar och hjordar.
Men den fattige hade bara ett lamm.
Han fostrade det och det växte upp hos honom.
Det åt hans mat och drack hans dryck. Det var som en dotter för honom.
Så kom en vandrare till den rike och bad om kött.
Men den rike tog inte från sina flockar för att bjuda gästen
Istället tog han den fattiges enda lamm och slaktade det...
...och tillredde det åt vandraren.
Vad är din dom mot den rike?
- Han skall återge lammet sju gånger. - Lammet är dött och kan inte återges.
Då ska mannen dö, för han saknade barmhärtighet.
Ni är mannen.
Du har fått mig att döma mig själv.
Då så.
Det är gjort.
Då finns ingen överklagan.
Är det Guds vilja, accepterar jag det.
Det är inte hans vilja att du ska dö, David.
Värdig eller ej, du är utvald.
Genom Samuel, han valde dig att leda hans folk.
Ditt arbete å hans vägnar är inte avslutat.
Men du kan inte undslippa Guds straff.
Jag har inte sluppit det.
Min son är död.
Han vill utkräva mer rättvisa.
Äktenskapsbrottet är sonat, men du har dödat.
Du har tagit ett svärd och dödat för ditt eget begär.
Därför ska svärdet aldrig lämna ditt hus.
Du ska känna ditt eget kötts hat och otacksamhet.
Broder ska vända sig mot broder och som mot fader.
Historien om Davids hus ska skrivas i blod.
Du säger inget nytt.
- Jag är nöjd. - Skulden till Herren är inte betald.
Kvinnan är utpekad. Hon måste också sona synden.
Hon har förlorat sitt barn.
- Är inte det nog? - Batseba har syndat...
...och hon måste betala enligt Moses lag.
Urias död var min handling.
Hon var en trolös hustru.
Trolös för att jag gjorde henne det.
Kunde hon neka kungen?
När jag kallade på henne, kunde hon vägra att lyda?
Nej. Hon skulle aldrig ljuga, och...
...jag ska inte ljuga åt henne.
Men även om hon syndat...
...har hon inte gjort något ont.
Hon kom till mig med kärlek och tillgivenhet.
Hon lyfte mitt hjärta.
Hon för inte hit ondska.
Hon har fört hit äktenskapsbrott och mord.
Hon har fört hit torka och svält.
Hon har fört hit Guds vrede mot Israel.
De kan lagen och det gör David med.
Ja, jag kan lagen.
Var är anklagarna?
Enligt lagen måste de kasta första stenen.
Var är de som säger att jag känt Batseba innan vårt äktenskap?
Vem vågar säga mig det rätt upp i ansiktet?
Så det finns inga anklagare. Du har inga.
Michal.
Jag kan inte förmå mig att klandra dig för det du gör.
Men du, Absalom...
...min son.
Har jag gett dig orsak att hata mig så?
Gå, David, och hämta Batseba till domarna.
Du har gjort henne drottning.
Det är inte passande att hon ska dömas inför folket.
Ers höghet.
Abishai, gå till stallet och hämta hästar.
Ta dem till grinden i parken.
Ja, ers höghet.
De kan se där. Gå över terassen.
Vi är borta innan de märker det.
Ers höghet.
Palatset är omringat.
Kalla på vakten. Vi kan lita på min livvakt.
Skynda dig.
Nej, David.
Vi kan inte gå emot Guds vilja.
En Gud som straffar oskyldiga?
Jag är inte oskyldig, David.
Jag vet hur Uria dog.
Jag tror jag visste det innan vi vigdes.
Visste och förträngde det. Jag hade inte mod att se sanningen.
Min skuld är lika stor som din.
Större.
För jag lät dig bära bördan ensam.
- Jag dödade honom. - Jag önskade honom död.
Gud ser vad som finns i våra hjärtan, David.
Jag är redo.
Jag kan inte låta dem ta dig.
Jag kan inte låta dig dö.
David.
Ja, älskling.
Under all vår tid tillsammans har du aldrig spelat för mig.
Något från din barndom...
...när du var herde.
Herren är min herde.
Ingenting ska fattas mig.
Han för mig i vall på gröna ängar.
Han låter mig vila vid lugna vatten.
Han ger mig ny kraft.
Han leder mig på rätta vägar, sitt namn till ära.
Inte ens i den mörkaste dal...
...fruktar jag något ont, ty du är med mig.
Din käpp och din stav...
...de gör mig trygg.
Du dukar ett bord för mig...
...i mina fienders åsyn.
Du smörjer mitt huvud med olja...
...och fyller min bägare till bredden.
Din godhet och nåd...
...ska följa mig varje dag av mitt liv.
Och Herrens hus ska vara mitt hem...
...så länge jag lever.
Godhet...
...och nåd.
När jag skrev de orden...
...trodde jag på en sådan Gud.
Jag var bara en okunnig herdepojke.
Det fanns ingen som kunde lära mig om Gud.
Så jag lärde mig själv.
Jag såg honom...
...i bergen...
...i träden...
...i miraklet med lammens födelse.
Jag kände hans nåd när vargarna flytt och min flock var trygg.
När våren bröt snöns och isens grepp.
När den svala vinden blåste efter dagens hetta...
...jag såg hans prakt...
...i blommorna som flammade på bergssidorna...
...och i stjärnorna som brann på himlen.
Jag kände hans hand...
...i allting.
Sen gick jag ifrån honom.
Och när jag försökte hitta honom igen...
...var han förlorad.
Någonstans vid Sauls hov...
...eller när jag strövade i öknen i exil...
...eller i filistéernas läger.
Bilden av honom bleknade i städernas ljus...
...och hans röst drunknade i grälandet och intrigerandet...
...från de ambitiösa...
...och de mäktiga.
Och nu har Natan funnit honom åt mig.
Inte min barndoms Gud...
...utan en Gud utan nåd.
En Gud som bara tänker på sin rättvisa.
Så du måste dö.
Som soldaten dog när han försökte hindra Arken från att falla.
Han satte sin händer på Arken så här:
Du ska inte dö.
De här var villiga, ers höghet.
Det räcker. Ställ er vid dörren.
Försöker någon ta sig in hugger ni ner honom.
Ni två på höger sida. Två på vänster.
Två vid väggen.
Ni två vid trappan. Och ni två vid grinden.
- Var är kvinnan? - Hon kommer inte.
Tystnad.
Han är kung.
- Du har hört Guds ord. - Jag har hört Natans ord.
Du har sagt att Gud kräver rättvisa.
Det kan jag tro.
Men inte att han fördömer en kvinna för en annans brott.
- Vart ska du? - Till tabernaklet.
Om Gud är vad du säger, om detta är hans rättvisa...
...låt Honom säga det själv.
Går du till honom i vrede?
Han har bara visat mig vrede.
Han har vänt ansiktet från mig.
Det var David som först vände ansiktet från Gud.
Förr fanns en David som kunde be...
...som inte sökte något åt sig själv från Gud...
...som fann sin styrka i bönen.
Om den David fortfarande lever, missunnar inte Gud honom nåd.
Gud.
Min ungdoms Gud...
...hör min bön.
Låt dina ögon...
...som ser tydligt...
...blicka ned på din värdelösa tjänare.
På alla sätt...
...har jag svikit dig.
Mitt liv är bortkastat.
Mina brott är många...
...hemska.
Till mina söner har jag gett ondska i arv.
Jag har lett mitt folk i förtvivlan och nöd.
Jag har använt dig...
...med otacksamhet...
...och svikit ditt förtroende.
Jag har varit en trolös...
...herde.
Jag är damm i dina ögon.
Jag är mindre än den uslaste varelse...
...som kryper på jorden.
Och ändå, Gud...
...är jag också din skapelse.
Ta inte...
...din heliga ande ifrån mig.
Din ande...
...som är med mig...
...i vildmarken.
Jag ber inte om något för egen del.
Genom mina synder...
...är jag bortom din förlåtelse.
Men lyft din hand från ditt folk...
...som lider för mina brott.
Förlåt dem synden som inte är deras...
...utan min.
Låt landet du gav deras fäder...
...flöda ännu en gång...
...med dina gåvor.
Och låt Batseba leva...
...för att lovprisa ditt namn...
...och vittna om din nåd.
Visa henne ditt hjärtas kärleksfulla vänlighet.
Rena henne från synd...
...och låt ditt straff...
...drabba din tjänare som har förtjänat det.
Se inte på syndaren...
...framför dig...
...utan på pojken han var...
...som älskade dig...
...och som hade dött för dig.
Gör mitt hjärta till hans.
Låt pojken leva igen...
...i sin oskuld.
Skänk honom din nåd...
...och ta denna Davids liv.
David?
Din far vill att du ska komma till hans hus.
Jag ska stanna hos fåren.
Profeten är här, profeten Samuel själv.
Det sägs att han kommer för att utse en kung över Israel.
Eliab.
Abinadab.
Shammah.
Herren har inte valt någon av dem.
En far kan vara stolt över sådana söner.
Du har rätt att vara stolt, Jesse.
Men Herren ser inte som människan ser...
...för människan ser till utsidan...
...men Herren ser till hjärtat.
Vem är det?
Min yngste son, David, som ser efter fåren.
Men han är bara en pojke, en drömmare, som sjunger sånger.
Kom hit, David.
Herren har valt.
Ära honom, David.
Vandra i hans ljus...
...och du ska tjäna honom...
...som få har tillåtits tjäna.
Var är er kämpe, hebréer?
Vem kommer fram och kämpar mot mig?
Det är jätten från Gat...
...som utmanar oss att skicka en kämpe och avgöra slaget.
Männen har hört hans utmaning 40 soluppgångar.
De hukar sig som hundar vid hans röst.
Om han inte möts snart är vår sak förlorad.
Och finns det ingen i Israels led som vågar möta denna man?
Om Goliat bara vore en man skulle vi möta honom.
Men han är inte som någon annan.
Han är sex alnar och en hand hög och hans spjut är som en bjälke.
De är i sanning hundar som flyr för en filisté.
- Finns det inget mod i Israel? - Mod är inte nog.
Ingen pil kan genomborra rustningen.
Inget spjut kan stickas innanför hans räckvidd.
Han kastar sitt spjut hundra långa steg.
Vi kallar oss "Herrens utvalda".
Ska vi låta Guds fiender ta Israel för att vi saknar en kämpe?
Ers höghet, jag kan möta Goliat.
Vem är det som talar? Stig fram.
- David, min vapendragare. - Jag kan möta honom.
Ers höghet.
Samuel kallar pojken för Guds utvalde.
Låter du honom möta jätten...
...kan Samuels profetia bli bevisad eller motbevisad.
David, du får möta Goliat.
- Nej, David. Far, han är min vän. - Tyst, Jonatan.
- Gå, David. - Med Gud, David.
Är Goliat en hund...
...som ni skickar en pojke att möta?
Kom närmre, lille vän.
Kom närmre.
Far, låt mig ta Davids plats.
Nej, Jonatan.
Låt filistéen bevisa dårskapen i Samuels profetia.
David, David, res dig.
Ingen människa kan hoppas få se Guds riktiga natur.
Men han har gett oss en skymt av hans ansikte.
Översättning: SDI Media Group