RYTÍŘI KULATÉHO STOLU
V dávných časech nouze donutila Řím ...
aby stáhl své legie z Británie.
Na tomto opuštěném území nastala doba velkého temna a nebezpečí...
kde každý byl neomezeným pánem ve své vlastní pevnosti ...
a bojoval ohněm i mečem, proti svým sousedům.
Pak proti těmto temným silám povstala nová síla ...
ze které vzešla zdvořilost ...
lidskost a ušlechtilost rytířstva.
Tvoji příbuzní přišli před námi.
Támhle jsou.
Morgana Le Fay, legitimní Anglická královna ...
a její věrný rytíř Modred, Pán z Isles.
Já jsem Artuš Pendragon, vévoda z Gwentu.
Ať tě Bůh ochraňuje, má nevlastní sestro.
Bůh ti pomáhej, můj nevlastní bratře.
Moudrý Merlin nás zavolal a to byl důvod, proč jsme sem přišli.
Setkáváme se jako nepřátelé?
Setkáváme se jako příbuzní,
...kteří chtějí ukončit krveprolití a obnovit trůn.
A který z nás hovoří jako král tohoto trůnu?
Syn Uthera Pendragona je právoplatným králem Anglie.
Já jsem jediným legitimním manželským potomkem Uthera.
Zákonité královně se nikdy nenarodil žádný syn.
Ale přesto tvůj otec zplodil syna.
- Narodil se z hříchu. - Ale i tak je to králův syn.
Morgana Le Fay je právoplatnou dědičkou.
A Modred je právoplatným králem.
Moje paní, setkali jsme se zde, aby ten, kdo je právoplatným králem, to i dokázal.
Pojďte.
Co jsou to za slova, která jsou vytesána do toho kamene?
"Já jsem meč Excalibur.
"Kdo mě vytáhne z této kovadliny ...
"ten bude právoplatným králem celé Anglie."
Jak víš, že je to právě tento meč, o kterém praví legenda?
Jestli je to o tomto meči pravda, jakt to, že pouze Merlin ví, kde leží?
Protože král Uther Pendragon, mi ho sám ukázal...
...ten večer před svou smrtí.
Pak si tedy vezmu, co je mé.
Pane?
To není ten pravý meč!
Je to skutečně onen meč.
To jsou čarodějná kouzla!
Proč se to nepodařilo jiným?
Pak musíme svolat pány z celé země ke Kamennému kruhu ...
- Ať rozhodnou oni, můj pane. - Ano.
Jasně, rozhodnou, že ty budeš viset na stromě a všechny tvoje čáry s tebou.
I když jseš nevlastní bratr mé paní ...
...dávej si pozor, abys nevisel vedle něj!
Sejdeme se opět na radě v Kamenném kruhu.
Král Anglie!
To nejsi.
- Cože? - Zatím jim nejsi!
Musíš to dokázat činy, a ne slovy.
Vrať ho zpátky do kovadliny.
Se spoustou divoké fantazie
které já sám velím
S hořícím kopím a koněm jako vítr
se toulám pustinou
Rytíři duchů a temných stínů
mě vyzývají k boji na turnaji
deset sáhů od divokého konce světa.
Myslím, že tam ani cesta nevede.
Dost.
Už nedokáži zpívat, protože mám hlad jako vlk.
Ten tvůj Artuš musí být na hony daleko...
a cválá na pohádkovém koňovi.
Artuš je celkem obyčejný muž a stejný jako my, v honbě za slávou.
Běda, statečný Lancelote. Kdy ty už dostaneš rozum ...
a dokdy se chceš trmácet za tím bájným rytířem?
Za kým? Za Artušem? Za ním až na konec světa, ba i dál...
No už jsme tady.
Tohle je údolí smrti. Samotný Ďábel tu zoral zem.
Není tomu tak, dobrý Lancelote. Zaslechl jsem zvuky života.
Je to sladká melodie pro mé lačné uši.
Čtyři muži proti jedné slepici. Kde je rytířská čest.
No, my se poohlédneme po nějakém strašnějším nepříteli.
S vašim dovolením pane, můj duch je ochoten, ale můj žaludek volá po kuřecím stehně.
Tedy běž, později se sejdeme v Kamenném kruhu.
Bude tam i král Leogrance?
Ano, ale jeho dcera ne.
Guinevere je tady se mnou.
Zde v mém srdci, je od toho dne, kdy jsme se setkali ještě jako malé děti.
A také vždy bude, až do toho dne, kdy mé srdce přestane bít.
Milá slova.
Učinim z ní královnu celého ostrova. Královnu celé Anglie.
Slyším kokrhat kohouta, jenž se ještě ani z vejce nevylíhl.
Tohle je zem Modreda.
Já pojedu jinou cestou.
Ty pojedeš rovnou a já přes les.
- Ale to není tak, jak jsme si naplánovali. - Já jsem to teď naplánoval takto.
- Proč? - Kdyby jednoho z nás přepadli ...
...tak ten druhý bude žít, aby mohl překazit Modredovy záměry v Kamenném kruhu.
Budu se modlit k Bohu, aby jsi to byl ty.
- Jeď s ním. - Ne.
Modred touží po tvé krvi, ne po mé. Zůstaň se svým pánem.
Nedovolím ti, abys jel samotný.
Já pojedu lesem a ty s Bediverem ...
...nebo nikdo z nás neudělá ani krok, třeba i do soudného dne.
Koukám, že jsem byl pěstounem tvrdohlavé muly.
Dobrá.
Jeď lesem a ať tě Bůh doprovází.
Naučil jsi mě, jak být rozvážný a silný, a byl jsi pro mne víc než otec,...
...než ten, jenž mě zplodil.
Bez tebe by byl můj život zátěží. S tebou si ho ale užívám.
Šťastnou cestu.
- Kterou cestou se Artuš vydal? - Lesem.
Pane, co má odměna?
Slíbil jste mi mnoho zlata, za mé mlčení.
Existuje vůbec tolik zlata v celém křesťanském světě, aby umlčelo zrádce?
Pro jistotu ho umlčte!
Zde se rozdělíme. Zprávu o Artušově smrti mi přineste do Kamenného kruhu.
Za hodinu se vrátíme.
Kam jsi se to chtěl vydat beze mne?
Na královský sněm v Kamenném kruhu.
- Nechci aby jsi tam byla. - Proč ne?
Tvůj život se může ocitnout v nebezpečí.
Kam pojedeš ty, tam pojedu i já.
Mám ti to ještě jednou zopakovat?
Proč jedete tak pozdě, pane rytíři?
Jak to? Proč pozdě, má paní?
Čekám tu na vás už od rána.
To je mi líto, má paní. Jak jsem to mohl vědět?
Měl byste to vědět, neboť vás přivedlo kouzlo.
- Kouzlo? - Je předvečer svatojánské noci.
Poprosila jsem rusalku, aby mi poslala rytíře, který si mě odvede.
- A já mám být tím rytířem? - Samozřejmě, že vy.
- Mohu se vás zeptat na jméno? - Elaine.
- Odkud pocházíte? - Z Astolatu.
Přistupte blíž. Možná by jste si ráda zajezdila.
Kam mě chcete odvézt?
K vám domů, pokud mi ukážete, kde to je.
Já jsem vám už řekla, kdo jsem, ale vy jste se mi nepředstavil.
Já jsem Lancelot od Jezera, syn krále Bana z Benwicku.
- Kde leží Benwick? - Ve Francii.
Ale co potom děláte v Anglii?
Přijel jsem, abych našel velkého hrdinu, který si říká Artuš Pendragon.
Co uděláte, až ho najdete?
Po jeho boku budu jezdit po širém světě.
A co budete hledat?
Obry a jednorožce ...
a za Anglickým břehem, moře bílých medvědů a kouzelných velryb.
Za mořem se nacházejí blažené ostrovy, kde nikdo nikdy nezestárne ...
...nebo tak nějak, jak to harfista Gareth opěvuje ve svých písních.
- Máte už svou dámu? - Ne.
Tak pak já budu vaší dámou.
Jednoho dne se vrátite a vezmete mě na ty blažené ostrovy.
- Co se stalo? - Nic, co by vám mohlo ublížit.
Kdo je to tam?
Neschovávej se a vyjdi ven!
Co po mně chceš?
Proč se schováváš jako lotr?
Takže zde je celé hnízdo lotrů.
Dobře pánové, vytáhněte meče dřív než přijdou moji přátelé.
Pět na jednoho, to by se líbilo i Artušovi.
- Ty jsi Artušův člověk? - Až do své smrti.
Zabte ho!
Můj seznam je otevřený. Kdo chce být dalším poraženým?
Za vámi.
Díky, paní.
Jsem s vámi, osamělý rytíři!
Představte se a nebo si stoupněte stranou!
Ne, dokud budu žít.
- Vzdávám se. Byl to čestný boj! - Čestný boj? Byla to zákeřná past!
A co nyní?
Teď vás, má paní, vezmu domů na večeři.
Opět ten nezvaný host.
Děkuji vám za pomoc, ale nepotřeboval jsem ji.
Statečná slova, ale ne příliš vděčná.
Popíráte snad, že jste mi pokazil souboj?
- Chcete snad další? - A nedlužíte mi ho snad?
Pojďte a splaťte svůj dluh. Palachy, pokud si přejete.
Sire Lancelote, já mám hlad.
Chvilku musíte počkat, přijdu za vámi, jen co s ním budu hotov.
Ať se raději nedívá, aby nevyděla jak skoná rytíř.
Nikdy jsem nebojoval proti někomu takovému, jako jste vy.
V boji nemáte rovného.
Já jsem Lancelot od Jezera.
Můžete my říci, kdo jste vy?
Jsem Artuš Pendragon.
Proč jste zlomil meč, který vám tak dobře sloužil ?
Neboť jsem vás s ním zasáhl.
Pak vám dám svůj ...
a ať vám alespoň zpolovice slouží také tak dobře.
Můj pane, pokud budu živ, budu si na tuto hodinu pamatovat.
Cítim bolest ve všech kostech. Také na to nikdy nezapomenu.
Zastav a řekni nám kdo jsi, sedláku!
Já nejsem sedlák, pane.
Jsem Percival z Astolatu a hledám svou sestru, Elaine.
Tisíckrát prosím za odpuštění vás i vášeho koně.
Támhle je ta, kterou hledáte. Myslím, že tam v poklidu spí.
Všude tě hledáme.
- Byla jsem svědkem velké bitvy. - Bitvy?
- Bojovali jsme proti 5 mužům. - Kdo my?
- Tento rytíř a já. - Tento rytíř a ty?
On a ještě jeden rytíř.
Kdo jste?
Jsem Lancelot z Benwicku a tohle je Artuš Pendragon.
Artuš...
Pane.
Pane, dovolte mi vstoupit do vaší družiny a jezdit po vašem boku.
Učiňte mě potulným rytířem.
- A co byste chtěl hledat? - Svatý grál, můj pane.
Na tak mladá křídla míří vaše ambice dost vysoko.
Pomůžete mi a já vám dokáži, že jsem toho hoden?
Pokud všechno dopadne dobře, najdete mě v Camelotu.
Jestli bude válka, najdete mě na bitevním poli ...
kde můžete dokázat svou odvahu. - Určitě přijdu, můj pane.
Děkuji.
Pojď, sestro.
Sbohem, sire Lancelote.
Počkám na vás, dokud se nevrátíte z blažených ostrovů.
Do té doby se opatrujte, moje paní.
Blažené ostrovy? Kdepak jsou?
Kdopak to ví, můj pane?
Možná, že v srdci. Vy je snad nehledáte?
Já znám jen jeden ostrov, a ten není blažený.
- Mým úkolem je, aby tomu tak bylo. - A kde je ten ostrov?
Nyní na něm stojíme.
Bude blaženým, můj pane. My to zvládnem.
My nejsme pouze nějácí lidé. My jsme jeden národ.
Spojuje nás moře, které nás obklopuje a naši nepřátelé kolem.
Máme před sebou pouze jeden cíl: Anglii.
Anglie se teď nachází v smrtelném nebezpečí.
- Zachránit ji můžeme jen my sami. - Jak?
Musíme přestat se spory mezi námi ...
- S vypalováním a vražděním. - Ty nejseš náš soudce, ani náš vůdce.
Jenže on tvrdí, že náš soudce a vůdce je!
Pánové, dejte si na toho muže pozor!
To on chce svrhnout právoplatného dědice a sám přijmout korunu.
Nedělám si nárok na nic, co by mi právem nenáleželo.
Ty, jenž se ani nenarodil z legálního svazku!
Nechte mě promluvit.
Pánové ...
Právo vládnout Anglii je zákon…
…stejně starý jako tyto kameny ...
které byly vztyčeny za účelem, ke sledování slunce ...
a pohybu hvězd.
Každý z těchto kamenů je podepírán v rovnováze svým sousedem ...
díky genialitě kamenických mistrů.
Pokud se každý z těchto kamenů udrží v rovnováze ...
tak tu zůstanou stát všechny navěky.
Tak je to i s Anglií.
Jestli každý z vás bude žít se svým sousedem ...
v rovnováze, pak zde nastane mír.
Já jsem Mar, král Piktů.
Najde se zde nějaký muž, který se odváži radit mi, co mám dělat?
Ne jeden muž, ani ne sto, ani 100.000 ...
ale všechen anglický lid.
V temné noci své ubohosti ...
...drcen hladem, strachem a bídou, volá: "Ať je mír!"
Neslyšíte ho?
Tak on by vedl každého nevolníka v zemi proti svému pánovi.
Přinutil by nás sloužit sedlákům, kteří jsou zrozeni proto, aby sloužili nám.
Kdo je Artuš Pendragon, že k nám hovoří jako sám král?
A kdo z vás je skutečný král?
Mar, který přišel až z Říma s jeho pomalovanými Pikty...
a plundruje tuto zem?
Mark a jeho cornwallští piráti?
Bryan s pobřežními lupiči, kteří činí nájezdy na nechráněné pobřeží?
Až do tohoto setkání nebyl určen žádný právoplatný král, kterému by se všichni podřídili.
Já jsem byl ustanoven za právoplatného krále Anglie.
Já budu králem, pánové…
V míru, pokud to půjde i v boji, pokud budu muset.
Také mě, a mým přátelům nechybí luky a kopí…
a jestli lidé budou postrádat jídlo, o které je olupujete ...
tak nám nebude chybět hněv ani odvaha.
- Vyberte si! - Ať zhyne zradce ...
jakmile jeho zrádná slova opustila jeho rty!
Artuši, uteč!
Kam teď, můj pane, na Camelot nebo do boje?
Do boje!
Musím být korunován ještě do Vánoc!
Král králů
bude její syn
řekl
On přišel v míru...
Kam jdete?
Domů.
Modredovi muži tvou dědinu ušetřili?
Ne.
Ale jestli mám zemřít hladem, tak raději zemřu doma.
Tohodle koně mám rád jako bratra.
Mohl bych ho dát zabít a vy byste se mohli najíst ...
aby to mužům dodalo alespoň poloviční kuráž k tomu, aby nedezertovali.
Svého koně si nechte.
Král králů
bude její syn
povídal
Přišel tak tiše
Co ti mám dát k Vánocům, drahý sire Gawaine?
To se mě ptá lump, který má kapsy prázdné, jako svůj rozum.
Tak tohle je prázdné?
Přeji ti veselé Vánoce.
I já ti přeju veselé Vánoce, sire Garethe.
Pomalu. Pomalu.
Jsi tak něžný Gawaine, asi jako medvěd před rojem včel.
Ty jsi zase plný svátečního chlastu, Garethe.
I já bych si to přál, nebo zrezavím dřív než můj meč.
Zpívám o panně
které není rovná
král všech králů
bude její syn
- Jak bude v noci? - Dokonce snad i čas zamrzá.
Kdy zautočíme na Modreda, můj pane?
- Na jaře, až začnou tát ledy. - Proč ne nyní?
Žádná armáda nedokáže s Modredem bojovat v takové zimě.
To není boj, jak ho znám. Připadá mi to, jako pomalá smrt.
Přesto bojujeme tak dobře, jako bychom byli na bitevním poli.
Teď nastal čas, kdy lidé obdarovávají ...
ty, kterých si nejvíc váží.
Já si vás cením víc, než kohokoliv jiného.
"Já jsem tvůj přítel. Jinému tak neříkej.
"Tohle je slib mezi bratry."
- Narodil se Kristus. - Narodil se.
Zná každý ten plán?
Všichni muži jsou na svých místech a každý muž má svůj úkol.
Pokud ho do písmene splní, tak Modred na tento den nezapomene.
- Na tento den Modred nezapomene. - Možná se ho ani nedožije.
Může se stát, že tento meč, mu popřeje sladké sbohem.
To je všechno, co dokázali sehnat?
Jen starci a chromí chlapci?
Vítězství je naše.
Anglie už patří nám.
Smrt Artušovi!
Přestaňte a podívejte se! Artuš je mrtev!
Vítězství je mé!
Artuš žije. Vítězství je naše!
Ustupte! Ustupte!
- Ustupují? - Ano. Jsou na ústupu.
Nastal čas je dorazit.
Pronásledujte je a nikoho nešetřete!
Máme je!
Popíchněte koně! Smrt nepřátelům!
Podívejte, jak zneuctím jejich prapor?
Strhněte ten prapor s drakem na zem!
Už si získal svoje ostruhy, můj pane.
A to stonásobně. Bojujte, pane Percivale.
A právě nyní za Anglii!
Kupředu!
Padají jako jablka ve vichřici!
Vítězství je naše!
Ať žije Artuš, král Anglie!
Pánové, přijímáte Artuše Pendragona za svého krále?
Tím přijmáte i jeho milost ...
kterou dává všem svobodu jako důkaz dobré vůle…
pro to, aby jste v Anglii udrželi mír.
Pánové, úpřímně lituji křivdy, které jsem se dopustil vůči královi Artušovi ...
a žádám o svolení, abych mu mohl oddaně sloužit jako jeho rytíř.
Máš moje svolení.
Pane, já tě žádám, abys tohoto rytíře vyhostil.
Chcete, abych porušil své slovo?
Válka skončila, Lancelote. Svou vládu chci začít čestně a v míru.
Tenhle člověk všechno zničí!
Pane, nenechám se ponižovat nějakým zbastarděným rytířem?
- Dostaneš zadostiučinění. - Pane Lancelote, zastav.
Pane Modrede, schovej meč.
Jste rytířem nebo štvancem?
Schlaďte svou horkou krev a zachovejte si své postavení ...
které je samo o sobě vysoké, ale není vyšší než královský trůn.
Artuš Pendragon bude korunován králem ve městě Camelot.
Tam se také bude konat jeho svatba s princeznou Guineverou.
Všichni přijďte...
vzdát hold jemu i nové královně.
Ať se tak stane.
Jsem synem krále Bana z Benwicku, vámi ponížený před touto společností.
Pokud bude tento muž žít, slib věrnosti vám nesložím.
toulám se pustinou
Rytířem duchů a stínů
jsem byl vyzván na turnaj
deset sáhů na divokém konci světa.
Zpívej, Lancelote.
Ztratil jsi hlas, Lancelote?
- Spadlo ti snad srdce do kalhot? - Neprovokuj mě, hlupáku.
- Čí jsou to štíty? - Nechcete se zeptat raději čí byli, pane rytíři?
Všichni tři jsou mrtví?
Nejsou mrtví, co myslíš, panoši?
Nejsou mrtvi, panoši, ale zneuctěni.
Náš pán a mistr je obral o všechno.
O zbroj, koně, i o dámu.
Nechal je jít pěšky, jako kajícniky.
Co je to za dámu, o které jsi mluvil?
Dáma v doprovodu třech rytířů.
Pán jí jen tak nepropustí.
Pak ovšem je tvůj pán lump a pes.
S vaším dovolením, teď si hodíme kostky o vášeho koně.
Počkejte tu na mě.
Stůjte! Proč jste tady?
- Držíte zde dámu proti její vůli. - Možná. Ale ne proti mé.
Přikazuji vám, aby jste ji propustil.
Jestli ji chcete osvobodit, tak mě musíte nejdřív zabít.
To mi bude potěšením.
Ale mějte na zřeteli, že bojuji statečně!
Jestli vás zabiju, tak hněv ...
a srdce dámy roztaje jako maslo v mé ruce.
Ono se rozteče na jiném místě, pane rytíři.
Kde je ta dáma?
Pokud se má můj štít srazit s vaším, musí mě přijmout za svého šampiona.
Támhle stojí.
Má paní, přijímáte mě za svého rytíře?
Nejdřív mi povězte, pane, kto jste?
Ten, kdo chce za vás bojovat.
A proč chcete být mým rytířem?
Protože jsem už viděl mnoho zázraků, ale žádný nebyl tak krásný, jako vy.
- Pane, ona je ... - Brigid.
Přijímám vás za svého šampiona, pane rytíři.
O dámu!
Pouze štěkal, ale nekouše, vaše Výsosti.
Ale štěkal dobře.
Teď se podívejme, jak kouše.
Prosím o milost!
Dostanete ji, ale musíte odpřísáhnout, že dámu odvedete tam, kam si bude přát.
A protože jste zneuctil čest dobrých rytířů…
vy sám se vzdáte svého brnění a štít pověsíte na strom.
Přísahám!
Vylepšete své způsoby, pane. V podstatě nejste zlý.
Postarejte se o dámu.
Na mou čest.
Jste volná, má paní. Kam máte namířeno?
Na svadbu krále Artuše a princezny Guinevery do Camelotu.
Nepůjdete tam s námi?
Kéž by to tak mohlo být leč, má paní, nejde to.
Pan Trdlo a Nemehlo, vás tam bezpečně doprovodí.
Povězte mi, pane rytíři, kdo jste?
Odpusťte mi, má paní, ale na mém jméně visí hanba.
Jsem přesvědčena, že jste nikdy žádnou hanebnou věc neučinil ...
a ani neučiníte.
A proto ať je boží milost navždy s vámi.
I s vámi ať je boží milost navždy.
Dnes by tu měl být každý Anglický rytíř.
Přál bych si, aby zde byl i Lancelot.
Na co, aby způsobil další skandál?
Kdyby jich jich způsobil třeba sto ...
byla by to dobrá cena za to, že bych hleděl do jeho tváře.
Je stále krásnější.
Je to nerovné manželství.
I kdyby nebylo. My se o to postaráme.
Ať žije král Artuš!
Ať žije královna Guinevere!
Pánové, předstupte ...
a každý vzdejte svůj hold ...
jak je stanoveno dávnou tradicí.
Můj pane.
Praví se, že v takovýto slavnostní den…
může každý člověk požádat o nějakou laskavost ...
a že král ji splní, pokud to není proti zájmům království.
Je to pravda a já tak učiním, pokud to není v rozporu se zájmem říše.
Můj pán vás prosí o tu čest ...
být prvním, kdo vám vzdá hold.
Kdo je tvým pánem?
Sir Lancelot od Jezera, syn krále Bana z Benwicku ...
Velitel královských rytířů v Anglii.
Jeho žádosti se vyhovuje.
Můj pane, patřím jenom vám a svými ústy i pažemi...
přísahám, že budu sloužit vaší věci, proti všem nepřátelům.
Já s Lancelotem bojoval a jsem naživu.
Sire Lancelote ...
ústy i pažemi přísahám, že se už víckrát nerozejdeme.
Pane, odpusť mi mou nezdvořilost v Kamenném kruhu.
Káral jsem vás příliš ostře a přiznávám to před celou touto společností.
Vzdejte hold i vaší královně.
Guinevero tento ryíř nosí můj praporec, meč i štít.
To je onen rytíř, který tak rychle přispěchal na mou záchranu.
Ale tak pozdě na mou svatbu.
Sire Lancelote, děkuji vám za záchranu mé paní.
Z vděčnosti tě odteď jmenuji královniným rytířem.
Vždy za vás budu bojovat jako věrný rytíř, za všech okolností ...
i kdybych měl za vás položit svůj život. Od dnešního dne až do své smrti.
Buďte mým věrným rytířem v dobrém i zlém.
Sešli jste se tu jako rovní s rovnými…
a stáváte se rytíři kulatého stolu.
Proto každý muž pronese přísahu nahlas:
Budu se bát Boha ...
poslouchat krále ...
a hájit jeho trůn pro čest a slávu.
S pomocí Boží ...
nikdy nezradím tohle Bratrstvo rytířů.
Každému zde přítomnému muži, přísahám ve jménu Božím ...
že budu bojovat proti všemu zlu.
Nikdy nebudu podporovat nespravedlivou věc,
a nedopustím se žádněho zločinu.
Budu bránit bezmocné a ochraňovat ženy ...
a budu spravedlivý ke všem lidem.
Budu dodržovat svoje slovo ...
a nezúčastním se žádné zrady, ani pomluv.
Budu věrný v přátelství ...
a věrný v lásce.
Tohle všechno přísahám na ostří svého meče.
Všichni přítomní společně přísahejte.
Tak budiž.
Ať Bůh dá dlouhý život Rytířům kulatého stolu!
A tak zavládl nad Anglií mír ...
Pokuď byli Artuš a Lancelot za jedno v přátelství ...
žádná síla zla nebyla schopná, aby je mohla přemoci ...
Rytíře kulatého stolu.
K čertu! Copak moje hlava vypadá jako jabko?
To tenhle blázen s harfou. Udělal to schválně, abych netrefil cíl.
Míříte na cíl stejně bídně jako on bídně hrá.
Musíte víc zaklonit luk, Gawaine.
Je lehčí vypěstovat nová jablka, než vypěstovat nové uši.
O mého mladého sokola proti vášemu, že rozpůlím jablko dřív než vy.
Přijímám. S vašim dovolením, paní.
Prestaň být zasněná. Teď jseš u dvora a ne někde na louce.
Milady ...
Tohle je moje sestra Elaine.
- Elaine, buď vítána. - Děkuji vám, má paní.
Milady, moc vás prosím, zda-li by jste ji neučinila svou dvorní dámou.
Už nechce dál sedět doma.
A ty bys chtěla?
Hudba!
Dlužíte mi sokola, pane rytíři.
- Sir Lancelot od Jezera, má sestra. - Má pani.
Pořád jste ještě nenašel ostrovy blaženosti?
Ostrovy blaženosti, má paní?
Rychle jste zapomněl, i na mne jste zapomněl?
Zapomenul na vás?
Tisíckrát prosím za odpuštění, má paní, ale od té doby jste pořádně vyrostla.
- I vy si to myslíte? - Všichni, kromě tebe.
Měla jste v tu svatojánskou noc, i jiné přání?
Ne, to bylo jediné v mém životě.
- Váš kůň je v pořádku? - Berrick? Ano.
Bude si vás jistě pamatovat. Bude mít radost, až vás zase uvidí.
Kdy ho budu moci vidět?
Ty si myslíš, že rytíř kulatého stolu ...
nemá nic lepšího na práci, než aby ti ukazoval svého koně?
Kdy mohu vidět Berricka?
Byl také součástí mého přání.
Uvidíte ho zítra, má paní.
Kde jste se setkal s tím dítětem?
V lese, v předvečer svatojánské noci.
Přála si od vodní víly, aby jí přivedla rytíře, který si ji odveze.
A přijel jakýsi rytíř na koni a odvezl si ji?
Pokud jsem tam byl, tak ne.
Klame mě zrak nebo opravdu vidím párek královských hrdliček?
Co je to?
- Stará mince. - Je krásná.
Je vaše.
Děkuji.
Necítíš se podveden?
Musíme nachystat past, aby se naše hrdličky do ní chytily.
Má paní, co to máte dnes večer za nový náhrdelník.
- Mohu se na něj podívat? - Pokud si přejete.
Stará mince. Jak zvláštní a okouzlující.
Jen ten, kdo vroucně miluje, dává takové neobvyklé projevy přízně své dámě.
Já jsem si toho nevšiml.
Fuj, můj pane, darovat takový dar ...
a pak si nevšimnout, když je nošen na vaši počest?
Dostala jsem ho od Lancelota, ne od krále.
Od Lancelota?
I já bych si vás přála okouzlit, abych dostala takový dar.
Co bych musela udělat, abych si ho zasloužila?
Například kdybych vás poprosila o tanec, mohl by to být začátek?
Bude mi ctí, má paní.
Mohu vás poctít stejně, má paní?
Bohužel, paní, vy jste dopadla nejhůř. Ale nebojte se.
Lancelot bude po zbytek večera tancovat pouze s vámi.
Dám mu to rozkazem.
Nu, pane, nyní jsme sami. Co je to za to velké tajemství?
Doufám, že příjemné.
Není příjemné a již delší čas není tajemstvím.
Je to delikátní záležitost, ale i přesto chci být upřímný.
Život na dvoře je elegantní, má paní ...
a dvojnásobně to platí pro vás, protože jste královna.
Ale jeho stěny mají nejen uši ...
oni mají oči i ústa.
Nikdo není před nimi v bezpečí, má paní ...
dokonce ani král, ba ani vy.
Snažíte se mi naznačit, že mám nepřátele?
Každý člověk na dvoře má nepřátele.
Kdyby na vás uvrhli podezření, kterému by lidé uvěřili ...
to by mohlo rozbít kulatý stůl a zničit království.
Jakou lež by mohli na mne vymyslet?
Vaši náklonnost k Lancelotovi.
Vždyť Lancelot je manželuv přítel.
A Modred je vašeho manžela nepřítel.
- Ví o tom můj manžel? - Ode mne ne.
- Tak mu to povím sama. - Ne.
Proč ne?
Pokud by vám Artuš uvěřil, vyhnal by Modreda ...
A pak bych ho už neměl pod dohledem tak dobře, jak ho mám zde.
Jestli by vám však neuvěřil ...
nevyhnutelně by jste přišla o jeho důvěru a úctu.
A co se stane s Lancelotem?
Lancelot mi dělá největší starosti.
On je tou pochodní, kterou by Modred mohl zapálit nové nepokoje v Anglii.
- To je hrozné. - Je to život.
A Lancelot je příliš zranitelný ...
aby mohl zabránit těmto pomluvám. Bylo by nejlépe, kdyby se oženil.
Oženil?
Jsem rád, že jsem to já, kdo zde v tuto chvíli sedí a dívá sa na vaši tvář…
a ne Morgan Le Fay, má paní.
- Vy mě taky podezříváte? - Ne, má paní.
Ale i já jsem stejně rafinovaný jako ona a umím udělat z neviny vinu ...
pokud to má posloužit mým zájmům.
Lancelot se musí oženit.
Není to příiš krutá oběť pro trůn, kterému slouží.
Proč jsi tak tiše, dítě?
Snažím se najít odvahu na něco se vás zeptat, má paní.
Proč je to tak těžké? - Protože…
Jde o sira Lancelota?
- Jak to víte, paní? - Hádala jsem. - Teď se mě můžeš zeptat.
Miluje nějakou jinou dámu, má paní?
Nikdy mi to neřekl.
- Takže žádná jiná neexistuje? - Ne, neexistuje.
Všimne si mě někdy, nebo mluví o mě?
Jsem přesvědčena, že ano.
Má paní, vdala by jste se za někoho, koho by jste milovala tak jako já ...
..i kbyby vás on tak moc nemiloval?
Dokonce kdyby vás měl rád jen trošku?
Nebylo by moudré, aby si žena brala muže, který ji nemiluje, nemyslíš, dítě moje?
Mohlo by jí to přinést velké zklamání.
Mé srdce by puklo, když si pomyslím, že bych ho už nemusela vidět.
Ty by jsi si ho vzala, bez ohledu na to, zda o tebe stojí nebo ne?
Ano, má paní.
Ano, udělala bych to.
Gawaine, postavte se po větru. Já počkám nad řekou.
Cestou sem, jsme s Elaine hovořili o vás.
Prokazujete mi velkou čest.
- Má ke mě velkou důvěru. - Věřím, že se vám zalíbila.
- A co vám? - Ano, proč by ne?
Jak moc se vám líbí?
Kdybych nebyl vaším ochráncem, tak bych byl jejím ochráncem před všemi ostatními.
Pomalu, Šebo! Pomalu!
Níž, Šebo!
Lancelote, je tu něco o čem bych vám chtěla říci.
Vím, že mě milujete.
Nikdy by jste mi to neřekl, ale já vím, že ano.
Pokud by to bylo naše tajemství, nikdo by nám neublížil a ani by nás neponížil.
Ale ono už to není tajemstvím.
Máme zde nepřátele.
Ti nepřátelé budou umlčeni ...
...jen pokud si vezmete Elaine.
Přála bych si, aby jste to učinil, protože i ona vás miluje.
Po celý čas ve válce, Artuš mluvil jen o vás.
Bojoval jsem po jeho boku a vím, že vždy jste byla v jeho srdci.
V mém být prostě nesmíte.
Udělám to, co mi navrhujete.
Děkuji.
Pojď, Šebo.
- Létala dobře. - Ano, hlavně střemhlav dolů.
Pane, pokud dovolíte, chtěl bych odejít na sever jako kapitán pohraničníků.
Vy, Lancelote? Proč?
- Na severu se vždy dobře bojovalo. - Ano vždy.
- Piktové se bouří. - Piktové se pořád bouří.
Pane, vy mě znáte lépe, než kterýkoliv smrtelník.
Má pravice už zahálí příliš dlouho. Toužím po řinčení zbraní.
Rozumím.
Máte mé svolení.
Chtěl bych též požádat o jednu laskavost lady Elaine.
Chcete jít se mnou, má paní, jako má manželka?
Ano, můj pane.
Ráda.
- Má paní. - Mé dítě.
Oba máte mé požehnání.
Má paní, díky laskavosti mé manželky ...
zůstávám i nadále vašim rytířem a budu nosit váš šátek…
na znamení věrnosti a cti.
Bůh s vámi.
Bude nám chybět.
Mě chybí už nyní.
Vztyč praporec!
Kopí sklonit!
Kopí vztyčit!
Pochodem, vpřed!
Zajímalo by mě, kdo z nás víc truchli, když se za ním dívá, jak odchází?
Podle toho, který z nás má citlivější srdce.
Výborně. V tom případě se ani jeden z nás netrápí.
Jsou o něm nějaké zprávy?
Žádný posel nebo jezdec?
Cítim, že můj manžel je nablízku.
Přál bych si mít vaši víru, paní.
Tak nezrazujte tu vaši, Gawaine.
Říkám si, že tři měsíce jsou jen čtvrt roku.
Ale připadá mi to, jako by uběhly tři století.
Vrátí se domů v bezpečí.
Cítim, že je už blízko u mne.
Já bych byl u něj ještě blíž, kdyby mě vzal s sebou, místo toho harfisty.
Byl by jste raději na místě Garetha, než dohlížel na mou bezpečnost?
Ne, paní.
Ale on nemá větší smysl pro zodpovědnost, než jeho hloupá harfa.
Má paní...?
Neviděli jsme ani jeden šíp. Uvidíme vůbec někdy ty Pikty?
- Pokaždé se zahrabou do země jako krtci. - A nebo se ztratí v mlhách Vysočiny.
Snadno nás pak obklíčí a dorazí.
Tiše!
Zaujmout pozice!
Vytvořte šík!
Zápalné šípy!
Štíty!
Drž se, ty starý chvástale.
Milorde, tohle bude moje poslední chvástání.
Zůstanu ve vašich očích hrubiánským rytířem, i po tomhle všem?
Byl jsi dobrým rytířem, neznám lepšího.
Kupředu! Pohyb!
Má paní, uklidněte se.
Nan, rychle, pomož mi.
Tak dlouho jsme se neviděli. Teď je zde, a já nejsem schopná ho pozdravit.
Už jsem vám říkala, aby jste nebyla nervózní. – Ale já nejsem nervózní.
Cítím se dobře, když už je zde.
Má paní.
Můj pane.
Paní bílá jako slonová kost
jako zlatá perla nádherně se lesknoucí
Panna čistá
které mé srdce patří.
Ať je jí moje píseň útěchou
po celý čas, co jí budu zpívat
V té skotské mlze mu zrezavěly všechny tóny.
Já jsem její přítel a ona je mi nepřítelem
Cítím, že mi pukne srdce
z tak velkého smutku
Ať je Bůh milostivý
k té bílé paní
Krásná píseň, Garethe. Ale proč je tak smutná?
Zahrej nějakou veselejší.
Zatančíme si, má paní?
Percival je zde!
Nikdy nebyla vaše tvář vítanější!
Nikdy nebylo moje srdce tak unavené a studené.
Pojďte, posaďte se k ohni.
- Přineste maso a víno. - Ano, pane.
- Co je nového u dvora? - Vy určitě víte víc než já.
My? Od té doby, co jsme odešli, jsme nic neslyšeli.
Jak je to dlouho, co jste odešli z Camelotu?
Už je to mnoho týdnů.
Percivale, jste v pořádku?
Dal jsem se do hledání, pane.
- A co hledáte? - Svatý grál.
Na Letnice, když už všichni rytíři zasedli za kulatý stůl na svých místech…
jsme náhle zaslechli rachot hromu ...
byl tak silný, že jsme si mysleli, že na nás popadají zdi a zabijí nás.
A náhle hluk přestal a sál se naplnil světlem ...
stokrát jasnějším než je den…
a žádný z rytířů nemohl promluvit.
Pak jsme uslyšeli hudbu, jako kdyby se obloha naplnila radostným zpěvem.
- Poté se ozval hlas. - Hlas?
Nejpodivnější na tom všem je…
A já to dosud nejsem schopen pochopit.
Co?
Všichni rytíři slyšeli hudbu a viděli to světlo ...
ale jen já jediný, jsem slyšel i hlas.
Co říkal ten hlas?
Řekl tohle: "Percivale, rytíři můj ...
"ty jenž odejdeš z pozemského života do života duchovního, ...
"musíš jít. Vyhledej Svatý grál ...
"který požehnal náš Pán, když z něj pil při poslední večeři.
"A když zemřel na kříži pro celé lidstvo, byla do něj zachycena jeho krev.
"Najdi ho ...
"Věčná víra může být obnovena jen tehdy…
"jestli se v pravý čas pohár vrátí na Zem ...
"a tam i zůstane, pokud se všichni lidé navzájem neusmíří.
"Ať je veleben Bůh, žijící a přebývající na věčnosti. "
Amen.
Král mi dovolil odejít a tak jsem se vydal na cestu ...
ale v jeho srdci jsem zanechal smutek.
"Nejdřív Lancelot, teď zase vy" řekl.
Je to osamělý muž.
Nyní jste vítán dvojnásobně, Percivale můj bratře.
Váš příjezd nám oběma, udělal velkou radost.
Mohl byste zatím potěšit mou paní? Musím odejít na obhlídku stráží.
Veškeré štěstí mého života je právě teď tady se mnou.
I já jsem jej opět našel.
- Co se děje? - Nic, můj pane.
Jste osamělá?
Ne, nejsem osamělá.
To já jsem ...
a myslím si, že vy také.
Velké úkoly vyžadují velké nároky na lidského ducha ...
a časem přichází únava.
Často vás vidím, jak bloudíte, protože víte, že vám nikdo nerozumí a neumí vás utěšit ...
a já ze všech nejméně.
Vy nejvíc ze všech.
Můj pane, já si vás cením nad všechny muže.
S obdivem sleduji jak svému lidu přinášíte spravedlnost a milosrdenství.
I já bych vám chtěla co nejlépe pomáhat.
Dát vám mnohem víc lásky a porozumění než dosud.
Jenže král. jako jste vy, si zaslouží lepší královnu, než jsem já.
Také ho mám rád, Guinevere.
Nedokázal jsem si představit, že by má sestra mohla být tak šťastná.
To mi způsobilo největší radost, že jste ji učinil šťastnou.
Kdo by to dokázal lépe než vy?
Ale nemohu pochopiť, proč jsem byl právě já vybrán, abych hledal Svatý grál...
...namísto nejlepších rytířů křesťanského světa.
Každého pozemského cíle, o který jsem usiloval, jsem dosáhl.
Nikdy jsem neprohrál žádný spor, ať jsem byl v právu nebo ne.
Ale ve svatých věcech, vždy selhávám...
neboť v mém srdci leží hřích, který mě ničí.
A žádná moc nedokáže aby ho znovu očistila.
Pokud vám ten žal tíží srdce, dovolte, abych nesl polovinu té váhy.
Jenže já vím, že ve vašem srdci žádného hříchu není…
protože je mnohem čistější a ušlechtilejší než to moje.
Ve vás žádný hřích není, Percivale.
A proto najdete, to co hledáte.
Hlas, který k vám promluvil, byl hlas Boží.
Můj pane, Lancelote.
Pojďte, posaďte se ke mě.
Chtěla bych vám povědět, co se mi zdálo ...
...o našem synovi.
- Jste si jistá, že to bude syn? - Viděla jsem jej.
Byl celý ve zbroji bílé barvy.
I jeho štít a kopí byly bílé.
A taktéž i jeho kůň.
Měl oči, váš úsměv, a vaše držení těla ...
i přesto byl sám sebou…
a okolo něj zářilo jasné světlo.
Závidím vám takové sny.
Raděj nezáviďte!
Nesplnili se vždy mé sny?
Vaše ne.
- Vaše ne. - Proč mi to říkáte?
Nikdy jste přeci nenašel své blažené ostrovy.
Zvláštní, že si pamatujete nevinný žert, víc než cokoliv jiného.
Nebyl to jen nevinný žert.
Tohle jsou mé blažené ostrovy.
Nikdy jsem od života nechtěla víc.
Opravdu vám stačí ke štěstí tak málo?
Tak málo?
Kdybych měla žít svůj život znovu...
...nezměnila bych vůbec nic.
Chápete mne, Lancelote?
Vůbec nic.
Chci, aby jste si to provždy pamatoval.
Budu.
- Je zde Modred? - Je s králem Marem.
Tak Mordrede, co jste se tak zajímavého dozvěděl?
Proč jste mě sem pozval?
Kdybych neměl důvod, myslíte, že bych pro vás poslal?
Nechci strojit úklady proti Artušovi a rozdělovat tak zem.
Ani já ne.
Co dokáže rozdělit zemi rychlej než konflikt mezi Lancelotem a Artušem?
- To je absurdní nesmysl. - Není to absurdní, ani nesmysl.
Je třeba jenom přetrhnout článek v Artušově řetězu.
Lancelot je královniným milencem Proč si myslíte, že bych tu jinak byl, pánové?
Jestli Mar požádá o mír. Já se postarám o zbytek.
- Já mám žádat Lancelota o mír? - Jakmile válka skončí ...
...co bude bránit Lancelotovi, aby se znovu vrátil ke dvoru na Camelot?
A na Camelotu se Lancelot a královna určitě prozradí.
Na to vám přísahám.
To mám pokorně žádat Lancelota o mírové podmínky?
- To je šílené. - Počkejte, vyslechneme si Modreda.
Já si myslím, že by jeho nápad mohl fungovat.
Čtěte.
"Pane, posílám vám pozdravy oddanosti.
"Na hranici zavládl klid, tak jak jste si přál.
"Piktové a jejich vůdce Mar, mě požádali o mír.
"V doprovodu Garetha a Gawaina vám posílám mého syna Galahada ...
"kterému, potom, co mu dala život ...
"má paní, jeho matka, zemřela.
"Nebylo věrnějšího a něžnějšího srdce, než bylo to její ...
"a také milosrdnějšího.
"Prosím vás, aby jste zařídil, aby můj syn byl odeslán k mému otci ...
"aby se i on mohl radovat ze svého vnuka.
"I nadále vás ujišťuji svým přátelstvím…
"Ať i Její Milost - královná ví, že jsem i nadále jejím věrným služebníkem.
"Lancelot.
"Rytíř".
- Kdy se vrátíte na sever? - Hned, pokud o to mohu požádat, pane.
Dám vám dopisy pro Lancelota a hned pak můžete odjet.
Pane, Lancelot se musí vrátit. Byl již příliš dlouho pryč.
Máte pravdu.
- Pane, je ještě příliš brzo posílat pro Lancelota. - Příliš brzo, vždyť válka skončila?
Mar se zase chopí zbraní, jakmile se k němu otočíme zády.
Lancelot nejlépe poslouží Anglii, když i nadále zůstane na hranici ...
a nevrátí se, pokud mu nepřikážete.
Proto mu to dejte příkazem.
Nechte nás postarat se o to dítě, má paní.
O té věci si promluvím s Merlinem později, až nebude mít jazyk tak nabroušený.
"Až nebude mít jazyk tak nabroušený..."
Nejraději bych toho starého krkavce uškrtil vlastníma rukama.
Prsty zanechávají modřiny.
Merlin je už starý.
Jeho smrt by měla vypadat co nejpřirozeněji.
Tak se stane.
Merline, dal jsem pro tebe poslat už před několika hodinami.
Proč jsi za mnou nepřišel?
Nechci se hádat kvůli Lancelotovi.
Pokud budou tvé skutečné důvody pádné, slibuji, že ho nechám na severu.
Ale jestli jsou to jen rozmary starého tyrana, tak ho odvolám...
a ty riskuješ královské pokárání.
Co mi na to povíš, Merline?
Kopí sklonit!
Kopí vztyčit!
Rytíři a dámy ...
Za to, že sir Lancelot od Jezera ...
...vedl královské stráže na severní hranici poctivě a věrně ...
...a nyní se vrácí na dvůr na královu žádost ...
... vyhlašuji, jménem krále ...
... dvanáct dní odpočinku ...
... s turnaji, hodováním, tancem a veselím ...
... které začínají právě nyní.
Je tu příliš mnoho účastníků.
Proč bych se měl tahat s každým rytířem, jenž chce jenom slyšet ječet svoji dámu?
Proto, aby všechny dámy ječely jen kvůli tobě.
Pouze hlupák si může namlouvat, že budou ječet, jen pro jeho balady…
... potom, co jim je zazpívá, jednu po druhé ...
... dokud nezačnou ječet ještě hlasitěji, aby se slitoval.
Co je to, můj pane? Šátek od dámy?
Proč ne?
Je to vzpomínka na paní Elaine?
Nepotřebuji žádný šátek na to, abych si ji připomněl.
Namouduši!
Lancelot má na rameni dámský šátek.
Šátek? Ale vždyť by měl ještě držet smutek za manželku?
Děkuji Bohu, že nějaká dáma, opět zaujala jeho mysl.
Pánové a dámy ...
Jaké je největší umění na světě?
Nerozbít vejce.
Tanečník Cohl bude tančit mezi tuctem vajec ...
a žádné nerozbije.
Ten kdo o tom pochybuje, může si vsadit na počet rozbitých vajec.
- Dvě. - Čtyři.
Sedm.
- Vsadím se, že nerozbije ani jedno. - To není možné.
- Co vsadíte? - Polibek.
- Že by královnina nová rivalka? - Rada bych to věděla.
Souhlasím.
Zatím to je dobré.
Můžete si vybrat výhry!
Lady Vivien získala nejvíc.
Všichni tak trochu na ni žárlíme, že má paní?
Nechte mne.
- Ale, madam, kdo se o vás postará? - Já sama.
Měla jste pravdu, má paní. Královna odešla za Lancelotem.
Ať se vaši muži připraví a počkají u východní věže.
Běž.
Tentokrát se to musí podařit. Král bude mít jasný důkaz.
Nesmíš tam být, až je zadrží…
Artuš si nesmí myslet, že v tom máme prsty.
Počkáme tady. Snad to půjde bez problémů.
Kdo je to?
- Má paní. - Zavřete dveře.
Co vás sem přivedlo?
Musím vědět, co jsem udělala, že jste mě chtěl ranit.
To jste přišla v tuto dobu, jen proto abyste se mě na to zeptala?
Kdy jindy bych se vás na to mohla zeptat?
To jsem se měla ponížit před celým dvorem?
Ale to, že jste sem přišla je velezrada. Způsobíte hanbu nám oběma.
Nemůžete tady zůstat, ani sem chodit, ani se mnou mluvit, mimo svých povinností.
A je součástí vašich povinností ponížit mě před všemi?
To je pouze vaše zdání. Prosím vás, vráťte se do své komnaty.
Promluvíme si o tom zítra, až nám nebude hrozit žádné nebezpečí.
Proč jste mě dnes večer ignoroval?
Vaše láska ke mě se změnila na pohrdání?
Proč? Musím vědět, proč?
Má paní, v této věci se mýlíte.
Nemiluji vás.
Mé povaze není dáno milovat nebo vzdávat čest.
Mé povaze je dáno bojovat, soutěžit, hodovat a zase bojovat.
Tedy všechno to byla lež?
Vy jste mne nikdy nemiloval?
I kdyby ano, nic netrvá věčně. Nejméně ze všeho pobláznění.
Co tím chcete říct?
Proč jste mě nevarovala, že Modred sleduje každý náš krok?
Myslíte si, že je takový hlupák a nesleduje nás i právě teď ...
...kvůli tomu, protože si myslí, že né vám, ale lady Vivien projevuji přízeň?
Pokud jde o lady Vivien, oba jsme na tom stejně.
Nemáme k sobě žádné závazky.
- Nesmíme se dopustit velezrady. - Přestaňte.
Prosím vás, přestaňte.
Nebudu se už dále před vámi ponižovat.
Co to bylo?
Smrt.
Čekají na schodech.
Pak jsem to byla já, která měla příliš malou víru.
Už je příliš pozdě, abys mlčel, Lancelote. Nakonec jsme tě přistihli.
Modredovy muži. On a Morgan čekali jen na tuhle chvíli.
Rytíř a vlastizrádce!
Vaše hlava a hlava té poběhlice, budou naraženy na kůl.
Na hranice se vrátíte zabalený do pytloviny.
Vyjděte ven, nebo jinak vám rozbiju dveře!
- Co hledáte? - Svůj meč.
Simon odnesl můj meč, aby dal opravit pochvu.
- Jsme ztraceni. - Jestli jsme ztraceni, je ztraceno všechno.
Král, Británie, Anglie.
Agravaine, pokud se stáhnete a opustíte tohle místo ...
Přisahám na svou rytiířskou čest, že se za své činy budu zodpovídat královi.
Budeš se zodpovídat před králem a královnou ...
za přítomnosti Modreda.
Agravaine, já se vzdám a půjdu před soud, jestli ušetříte Lancelota.
Ustupte. Chci otevřít dveře.
To stačilo ...
Všechno, co se událo se musí Artuš dozvědět ode mne ...
...a ne od vás.
Pánové, slyšeli jste důkazy vyslovené pod přísahou a bez zlé vůle…
...že Její Milost královna, tajně a v noci ...
...a bez vědomí svého manžela ...
... byla úplně sama v komnatě sira Lancelota.
Vy nyní musíte rozhodnout o vině nebo nevině provinilců.
Mějte na paměti, že pokud je uznáte vinnými, budou potrestani za vlastizradu dle zákona.
Pro muže platí ...
... že jeho hlava bude oddělena od těla a tělo rozčtvrceno ...
... a části těla rozvěšany u hlavních cest, aby tak varovaly všechny vlastizrádce.
Pro ženu platí ...
... že bude odvedena na veřejné prostranství ...
... a tam zaživa upálena, před celým národem.
Pánové, můžete hlasovat...
o jejich vině nebo nevině.
- Sir Tor? - Vinní.
- Sir Lionel. - Nevinní.
- Sir Ector. - Vinní.
Zaslechl jsem strašnou lež a proto jsem cválal bez odpočinku.
- Kde je Lancelot? - Nevím.
Je tady král a soud ještě neskončil.
Soud?
Po sečtení všech hlasů ...
... jsou Lancelot od Jezera a královna Guinevera ...
.. uznáni vinnými z aktu velezrady ...
... proti našemu svrchovanému pánovi, králi Artušovi.
Můj pane ...
Žádám o povolení, aby zbrojnoši zadrželi zrádce Lancelota.
Nejvznešenější králi, odevzdávám se do vašich rukou.
Jestli jste přišel prosit o milost, tak jste pro svůj příchod vybral špatnou dobu, sire Lancelote.
Už byl vynesen rozsudek z velezrady proti vám a Její Milosti královně.
Proč není královna s vámi?
Protože královně bylo velice ukřivděno ...
... tak ji budu držet v bezpečí, do té doby, než se to neurovná.
Zradče!
Co se týká její a mé věrnosti, chci k tomu složit plný účet.
Ale nejdřív musím povědět o přátelství, které je pravou příčinou všeho co se událo.
Za dávných časů jsem se vydal hledat muže, kterého jsem také našel a stal se jeho přítelem.
Bojovali jsme bok po boku a všemi zkouškami jsme prošli společně.
A pokud jsme se i někdy pohádali ...
...mohu dosvědčit, že neexistuje upřimnější přítel.
Pak jsem se při svých toulkách setkal s ženou, do které jsem se v okamžiku zamiloval.
Její jméno je Guinevere. Je to vaše královna.
A ten můj přítel je váš král.
Požádal jsem ho, abych i nadále mohl být královniným rytířem.
Proto jsem zůstal jejím služebníkem a žádné jiné ...
...s vyjimkou mé paní, mé nebohé ženy ...
...jejíž duši ať dá Bůh lehké odpočinutí.
Muž a žena se mohou milovat navzájem, po celý svůj život, bez žádné špatnosti.
Taková láska je čistá ...
... neboť zdrženlivost a utrpení očišťuje srdce.
Ať je to jak chce ...
... ale pokud některý z rytířů bude tvrdit, že královna byla nevěrnou ...
.. můj meč mu za tuto urážku zaplatí.
Můj pane, tento muž už není svobodný a proto nemůže bojovat.
Může být jen odsouzen.
Sire Lancelote ...
... podle zákona, trestem pro vás i královnu Guinevere, je smrt.
Ale já, jakožto svrchovaný vládce tohoto království mám nejvyšší pravomoc…
Pravím, že vy a ani královna nezemřete.
Nějakým způsobem vás však potrestat musím.
Proto přikazuji, aby Guinevera ...
... která byla mou královnou ...
... se odebrala do kláštera svatých řádových sester v Amesbury ...
... a tam zůstala až do dne své smrti.
Sire Lancelote, když tato zem byla v nouzi a nebezpečí ...
... vy jste jí nezištně pomohl a zasloužite si náš dík a ne popravu sekerou.
Proto budete jen vyhoštěn z anglického království ...
... a nikdy v životě se sem nesmíte vrátit.
Trestem měla být smrt!
Rozsudek je změněn na vyhnanství!
Pane, vyslovuji vám díky za projev milosti vůči mě a královně.
Přijímám vyhnanství ...
... i když je krutější než ztráta života.
Můj pane, byl jste to vy, kdo nás učil, že žádný Anglický král ...
...by se neměl stavět nad zákon.
Muži i ženy, urození i neurození, jsou si před zákonem rovni.
Ale vy jste změnil zákon ve svůj vlastní prospěch.
Jestli chcete chránit živé ...
... kdo pomstí mrtvé, kteří byli zavražděni?
Porušil jste posvátnou přísahu, přijatou právě v tomto sále.
Pánové moji ...
Poslední slovo v této věci bylo již řečeno.
Poslední slovo v této věci nebylo ještě řečeno.
Vy chcete, zpochybňovat královu autoritu?
Králem bude jen tak dlouho, dokud ho králem budeme titulovat!
Co je královského na člověku, který couvne před spravedlností, když ji má hájit?
Jsou zde nějácí rytíři, kteří si myslí, ...
... že by měli sloužit slabšímu, než jsou oni sami?
Je králem nebo loutkou ...
Slepý vůči všemu, zabývající se jen vlastním žalem a jehož duše je nemocná?
Jak silný bude Artuš bez Lancelota?
Tak silný asi jako muž, který v zápalu boje, ztratí svůj meč.
Dokázal by ho srazit i obyčejný kopijník.
Tak se Modredovi podařilo dosáhnout toho, o co usiloval…
a to velké pouto rozbít.
Královna izolovaná od světského života, se pohroužila do svého žalu a utrpení ...
a Lancelot byl vyhoštěn ze země ...
Do Anglie se opět vrátily zlé časy.
Velitelé obou vojsk, pozorně poslouchejte.
Bylo domluveno, že zatím co trvá vyjednávání ...
... žádný rytíř nevytasí svůj meč.
Pokud by přeci jen někdo meč vytasil, bez ohledu na to, z které strany,
... zazní trubka a vypukne krvavý boj.
Artuši Pendragone, byl jste to vy, kdo žádal o příměří.
A co doufáte, že tím získáte?
Modrede, snažím se zabránit krveprolití ...
... a starým válkám, kdy jsme ještě bojovali proti sobě navzájem…
... a když jste proti mě vedl cizáky, nepřátele Anglie.
Tentokrát však proti vám vedu Angličany, protože vy jste ten nepřítel.
Jestli mám bojovat proti mému lidu a mým rytířům ...
... každý úder, kterým někoho usmrtím, bude smrtelným i pro mne.
To je váš osud, né můj.
Modrede, dejte si pozor! Tohle vraždění nebude mít vítěze.
Za takové mlhy, může zabít přítel přítele a ani o tom nebude vědět.
Před námi leží jen temnota úplného zničení ...
Konec rytířství a taky konec našeho světa.
Jménem Boha vás zapřísahám, nezačínejte tuhle válku.
Přijměte moje podmínky.
Jaké to jsou?
Za prvé, stáhnete své vojsko z celého západního území.
Za druhé, životy a majetek obyvatel západní části říše ...
...budou spadat pod mou vládu.
A konečně, společenství Rytířů kulatého stolu musí být rozpuštěno ...
... a nikdy více nebude obnoveno.
Tohle nejsou podmínky nabízené soběrovným! Chtějí nás tím zahanbit, dělají z nás poražené!
Pokud budu souhlasit s těmito podmínkami, slíbíte, že nebudete vést žádné další války?
Pokud mě k tomu nevyprovokujete.
- S podmínkami souhlasím. - Ne!
Nechte to sepsat písemně!
Zrada!
Artuši, můj vznešený pane.
Bůh mi odpusť. Přišel jsem pozdě.
Kde to jsme?
Kaple svatého meče.
Excalibur.
Vrátil se tam, odkud přišel.
Už ztratil svůj lesk a svou slávu.
- Poskvrnil jsem ho vlastní rukou. - Můj pane.
Modred. Měl jste pravdu.
Měl jsem ho zničit.
Učiňte to ještě dřív, než vzroste jeho moc.
Učiním.
Můj meč.
Potřísněný krví mých vlastních lidí.
Hoďte ho do moře, Lancelote.
Odpřísahněte mi to.
Přisahám.
Běžte za Guineverou.
A řekněte jí ...
že ji miluji a odpouštím jí.
Jsem tvůj přítel.
Jinému tak neříkej.
Tohle je slib mezi bratry.
Počkejte v sále kulatého stolu, dokud se k vám nepřipojím.
Dovolte mi, abych šel s vámi.
Ne, to co musím udělat, musí udělat sám.
Přináším vám smutnou zprávu, má pani.
Král je mrtev.
Zanechal vám krátký vzkaz, pouze dvě věty.
Co je to za vzkaz?
Že vás miluje a odpouští vám.
Děkuji.
- Vyzývám vás na smrt! - Tedy na smrt!
Co se děje?
Byl jsem to já, kdo tohle společenství přivedl ke skáze a smrti.
Mé srdce je příliš bolavé, než aby se modlilo.
Hudba.
Neslyšíte?
Nic neslyším.
Světlo.
Téměř mě oslepilo.
Ale v sále se nic nezměnilo.
Pohár.
Percivale, můj rytíři a služebníku ...
Toto uvidí jenom ti, jejichž srdce je čisté ...
a kteří věří, že věčnost je neochvějná.
Že přátelství a čest budou i nadále existovat...
a ze všech rytířů je toho nejvíc hoden Galahad, syn Lancelotův
Dej víru Lancelotovi ...
jehož vina je mu odpuštěna ...
a jehož srdce konečně najde klidu.
Blahoslavený Bůh, který dává život ...
všemu ve vesmíru navěky.
KONEC