Luceafăr blând din poveşti
Sus de pe cer luceşti
Ne spui că visul ce-l avem
Poţi să-l împlineşti
Luceafăr blând din poveşti
Eşti printre stele o stea
Noi aşteptăm un basm frumos
Să spună raza ta
Luminează mică stea
Colo jos, casa mea!
Pe tărâmul din poveşti
Să ne însoţeşti
E vremea...
Şi când povestea s-a spus
Vremea-i să şi dormim
Luceafărului din poveşti
Noi să îi mulţumim!
Luceafărului
Din poveşti
Toate acestea s-au mai petrecut.
Şi se vor mai petrece din nou.
Dar de data aceasta s-a petrecut la Londra.
Pe o străduţă liniştită din Bloomsbury.
Casa aceea de pe colţ e căminul familiei Darling.
Iar Peter Pan a ales anume casa aceea
pentru că acolo locuiau oameni care credeau în el.
Doamna Darling.
George, dragule, grăbeşte-te. Să nu întârziem la petrecere.
Doamna Darling credea că Peter Pan este spiritul tinereţii.
- Dar dl Darling... - Mary, dacă nu-mi găsesc butonii
nu mergem la petrecere.
Şi dacă nu mergem, nu mai pot să-mi arăt faţa la birou.
Şi dacă nu pot să-mi arăt...
Ei bine, dl Darling era un om practic.
Însă băieţii, John şi Michael...
credeau că Peter Pan e o persoană adevărată
şi făcuseră din el eroul jocurilor lor de copii.
Afurisit să fii, Peter Pan!
Aşa! Te dai bătut, căpitane Hook? Te dai bătut?
Niciodată! Îţi arăt eu ţie pentru că mi-ai tăiat mâna!
O, nu, John. Era mâna stângă.
Ah, da. Mulţumesc, Wendy.
Wendy, cea mai mare dintre ei, nu numai credea,
dar era autoritatea supremă în Peter Pan
şi în minunatele sale aventuri.
Nana, trebuie să luăm de fiecare dată tonicul ăla afurisit?
Nana, doica, un câine din fire,
îşi păstra părerile pentru ea
şi privea întreaga situaţie cu oarecare înţelegere.
Aşa!
Băiat obraznic! Te ciopârţesc!
Iar eu te tai bucăţi.
- Michael, ai grijă cu ochelarii mei. - Îmi pare rău, John.
Nu pleci teafăr de pe corabia asta!
Ba bine că nu.
Ia de aici!
Pe mădularele mele, băiete, îţi spintec măruntaiele.
Nici pomeneală.
Înapoi, înapoi, ticălosule!
- Căţeluş obraznic! - Pirat rău ce eşti!
Aha, te-am prins.
Nici pomeneală. Nici nu m-ai atins.
Ia de aici, şi aici! Şi de aici!
Băieţi, vă rog, mai puţină gălăgie.
- Bună, tată. - Şobolan rotofei bătrân.
Po... poftim? Uite ce e, Michael...
Nu tu, tată. Vezi tu, el e Peter Pan.
- Iar John e căpitanul Hook. - Da, da, desigur.
Mi-aţi văzut cumva butonii...
Pentru Dumnezeu, Nana!
Unde sunt butonii ăia?
- Butonii, tată? - Da, cei de aur.
Michael, comoara îngropată. Unde e?
- Nu ştiu. - Atunci harta.
- Unde e harta către comoară? - S-a pierdut.
- Doamne, plastronul meu! - Ura! Ai găsit-o!
- Ai găsit-o! - Da, aşa e.
Şi acum... Nu mă atinge, Michael.
E ultimul curat...
Nu!
George, trebuie să ne grăbim, altminteri...
- Mary, priveşte! - George.
- Nu e decât cretă, tată. - Vai, Michael.
Nu e vina lui. Aşa e povestea.
- Şi Wendy spune... - Wendy? Povestea?
Trebuia să fi ştiut. Wendy!
- Wendy! - Da, tată?
- Eşti drăguţă să ex... - O, mamă!
- Arăţi superb. - Mulţumesc, draga mea.
- Wendy. - Mi-am retuşat vechea rochie.
- Dar a ieşit foarte bine... - Mary, dacă nu te superi.
Tată, ce ai făcut cu cămaşa?
Ce am făcut eu...? Vai!
Hai, George, serios. O curăţ îndată.
Asta nu e o scuză. Wendy, nu te-am avertizat?
Le umpli capul băieţilor cu tot felul de prostii.
- Dar nu sunt prostii. - Ba eu zic că sunt!
Căpitanul Crook! Peter Piratul!
Peter Pan, tată.
Pan! Pirat! Aiureli!
- Nu, tată. - Nu înţelegi.
Absolut aiureli! Şi să-ţi mai spun ceva...
Hai, George.
"Hai, George."
"Hai, George"!
Acum vom face ce spune "Hai, George"!
Te rog, dragule.
Mary, fata creşte.
E timpul să aibă camera ei.
- Tată! - George!
- Poftim? - Nu!
Vorbesc serios!
Domnişoară, e ultima noapte în odaia copiilor.
E ultimul meu cuvânt în chestiunea aceasta...
Nu!
Biata Nana.
"Biata Nana"?
Asta e ultima picătură!
Afară! Afară, am spus!
- Nu, tată, nu! - Ba da!
Terminăm cu câinii pe post de doică în casa asta!
La revedere, Nana.
"Biata Nana." Da, "Biata Nana."
Dar "Bietul tata"? Asta nu!
Fir-ar să fie! Unde e funia aia?
Aha, mulţumesc.
Hai, Nana, nu te uita aşa la mine.
Nu e nimic personal. Doar că...
Păi, tu nu eşti de fapt o doică. Tu eşti... un câine.
Iar copiii nu sunt căţeluşi. Sunt oameni.
Şi mai devreme sau mai târziu oamenii cresc mari, Nana.
Dar, mamă, nu vreau să cresc mare.
Draga mea, nu-ţi mai face griji în seara asta.
A zis "absolut aiureli" despre Peter Pan.
N-a vrut să spună asta, John. Tata era supărat doar.
Biata Nana... singură acolo afară.
Nu mai plânge, Michael. E o noapte caldă.
Nana o să fie bine.
- Mamă. - Ce e, dragule?
- Comoara îngropată. - Copii.
Nu-l judecaţi prea aspru pe tata.
Dincolo de orice, vă iubeşte tare.
N-o încuia, mamă. S-ar putea ca el să se întoarcă.
- "El"? - Da, Peter Pan.
Ştii, am găsit ceva ce-i aparţine.
- Aha. Ce anume? - Umbra lui.
- "Umbra"? - Nana a prins-o.
Dar eu... i-am luat-o.
Chiar? Fireşte că da.
Noapte bună, draga mea.
Dar George, oare copiii vor fi în siguranţă fără Nana?
În siguranţă? Fireşte că da. De ce nu?
Păi, Wendy a pomenit ceva despre o umbră şi eu...
- Umbră? Ce umbră? - A lui Peter Pan.
Ah, Peter Pan... Peter Pan!
Nu mai spune. Vai de noi, ce ne facem?
- Dar, George... - Daţi alarma!
- Sunaţi la poliţie! - Trebuie să fi fost cineva.
Mary, sunt aiureli de copil.
Peter Pan. Cum să te aştepţi de la copii să crească, să fie cu capul pe umeri...
- George... - ...când tu eşti la fel ca ei.
Nici nu mă mir că lui Wendy îi stă capul la prostii.
Acolo, Tink, în cuşcă.
E acolo?
Trebuie să fie pe aici pe undeva.
Tink!
Gata cu joaca, ajută-mă să-mi găsesc umbra.
Umbră. Hei, umbră.
Peter Pan! O, Peter!
Am ştiut eu că te vei întoarce. Ţi-am pus umbra deoparte.
Sper că nu e şifonată.
Arăţi exact cum mi-am închipuit.
Poate niţel mai înalt. Pe de altă parte...
Nu se lipeşte cu săpun, Peter.
Trebuie cusută. Trebuie prinsă ca lumea.
Că veni vorba, nu m-am gândit înainte, să cos umbre.
Am ştiut că e a ta îndată ce am văzut-o.
Mi-am spus, "I-o pun deoparte până se întoarce.
Sigur se va întoarce." Şi te-ai întors, Peter, nu-i aşa?
La urma urmei, nu poţi să-ţi laşi umbra undeva
şi să nu-ţi lipsească până la urmă. Nu eşti de acord?
Ce nu înţeleg este cum de a pus Nana laba pe ea.
Nu e... Stai jos. Nu ia mult.
Nu e rea. E o doică minunată.
- Tata spune... - Fetele vorbesc prea mult.
Da, fetele vorbesc prea... Hm.
Hai, termină treaba, fată.
Pe mine mă cheamă Wendy.
- Wendy Moira Angela Darl... - Wendy e suficient.
Peter, cum a pus Nana laba pe umbra ta?
A sărit pe mine la fereastră, acum câteva seri.
Ce căutai acolo?
Am venit să ascult poveştile.
Poveştile mele? Dar toate sunt despre tine.
Sigur. De-aia îmi plac. Le spun Băieţilor Pierduţi.
Băieţii Pierduţi... Aha, îmi amintesc.
Sunt oamenii tăi.
Ce mă bucur că te-ai întors în seara asta.
- Puteam să nu te mai văd vreodată. - De ce?
- Pentru că mâine trebuie să cresc. - Să creşti!
E ultima mea noapte în odaia copiilor.
Dar asta înseamnă că s-a sfârşit cu poveştile.
Nu! Nici nu discut. Vino!
Dar... dar încotro ne ducem?
În Ţara Nicăieri.
- Ţara Nicăieri! - Acolo nu te faci mare.
Peter, o să fie minunat.
Dar stai puţin. Ce-o să spună mama?
Mama? Ce e mama?
Vai, Peter, mama e cineva care...
Care te iubeşte şi are grijă de tine
- şi-ţi spune poveşti. - Bine! Poţi să fii mama noastră.
- Haide. - Stai o clipă, eu...
Ia să vedem. Să-mi fac bagajele.
Şi să spun într-un bileţel când mă întorc. Nu pot sta mult.
Iar apoi trebuie să... O, Ţara Nicăieri.
Sunt... sunt atât de fericită...
Cred că o să-ţi dau... un pupic.
Ce e... un pupic?
Ei, hai să-ţi arăt.
Termină! Tink, gata!
John, John, trezeşte-te. E aici.
Ia te uită!
Ce-a fost asta?
Tinker Bell. Nu ştiu ce i-a venit.
Salut, Peter Pan. Eu sunt Michael.
Iar pe mine mă cheamă John. Încântat de cunoştinţă.
- Salut. - Ia te uită, un licurici.
- O zână. - Extraordinar.
- Ce face zâna? - Vorbeşte.
- Ce a spus? - Că eşti o fată mare şi urâtă.
Eu cred că ea e foarte drăguţă.
- Hai, Wendy, să mergem. - Încotro?
- În Ţara Nicăieri. - Ţara Nicăieri!
- Peter ne ia cu el. - "Ne ia"?
Fireşte. Nu pot pleca fără Michael şi John.
Mi-ar plăcea mult să-mi încrucişez spada cu nişte corsari adevăraţi.
Da, şi să mă bat cu piraţii.
Bine atunci, dar trebuie să executaţi ordinele.
- Da, să trăiţi. - Şi eu.
Dar Peter, cum ajungem în Ţara Nicăieri?
- Zburăm, fireşte. - Zburăm?
E uşor. Nu trebuie decât să... să...
Să...
- Interesant. - Ce s-a întâmplat?
- Nu ştii? - Sigur că ştiu.
Doar... doar că nu m-am gândit la asta până acum.
Gata, ştiu! Vă gândiţi la ceva minunat.
- Orice gând fericit? - Orice gând fericit?
- De pildă jucării de Crăciun? - Clopoţeii de sanie, zăpadă?
Da! Atenţie la mine. Am pornit!
E floare la ureche.
- Poate să zboare! - Poate să zboare!
A zburat!
Acum e rândul tău.
Mă gândesc la un golf al sirenelor...
...scăldat de luna fermecată.
Mă gândesc că sunt în grota piraţilor.
Iar eu, un indian neînfricat.
Acum încercaţi cu toţii.
Unu, doi, trei!
Zburăm! Zburăm! Zburăm!
Nu e bine. Ce e cu voi?
Trebuie doar să aveţi încredere.
Şi încă ceva ce-am uitat. Nişte praf!
- Praf? - Praf?
Da.
Doar un pic de praf de zână.
Acum gândiţi-vă la ceva nemaipomenit de fericit.
- E ca şi cum am avea aripi. - Să încercăm iarăşi cu toţii.
Ia te uită! Ne-am desprins de podea.
- Măi să fie! - Mamă! Putem zbura!
Puteţi zbura!
Putem zbura!
Haideţi, cu toţii. Pornim!
Spre Ţara Nicăieri.
Gândul cel bun îţi va da
Aripi ca să poţi zbura
Prin zăpada de Crăciun
Zurgălăii zburdă-acum! De îndată printre nori
Poţi să zbori, poţi să zbori Poţi să zbori...
Vremea-i să ne bucurăm
Către stele ne-avântăm
Pân’ la lună-o tură dăm
O trezim, şi-apoi plecăm Un zâmbet ne va daaa...
Poţi zbura, poţi zbura, poţi zbura
Haideţi sus c-un hei! Şi-un ho!
Ceru-i albastru, nu-i maro
Dacă vrei şi tu, chiar poţi veni
Şi visul se va îndeplini
Visul tău se va îndeplini...
Haide, Nana!
Când vei vedea într-o zi
Inima că-ţi va zâmbi
Bucurie vei găsi
Grija te va părăsi Laşi lumea în urma taaa...
Poţi zbura, poţi zbura, poţi zbura, poţi zbura
Poţi zbura!
Acolo e, Wendy. A doua stea pe dreapta şi drept înainte până-n zori.
Când vei vedea într-o zi
Inima că-ţi va zâmbi
Bucurie vei găsi Grija te va părăsi
Laşi lumea în urma taaa...
Poţi zbura, poţi zbura, poţi zbura
Oh, viaţa ce are, Piratul pe mare
Lupte şi aventuri Să-mi spuneţi şi mie, de nu e mai bine
Să-şi ia şi el un mic sejur
Oh, să-şi ia şi el un mic sejur!
Oh, viaţa ce are, piratul sub soare De mai dă şi de comori, nu-i aur pe lume
Să îi pună frâne La ţărm de îl ţii, îl omori!
Oh, la ţărm de îl ţii, îl omori!
- Bună dimineaţa, oameni buni. - Şi de ce-i aşa bună, domnule Smee?
Stăm şi strângem scoici pe insula asta afurisită.
Iar stăpânul lui se joacă de-a v-aţi-ascunselea cu Peter Pan.
Ai grijă. Se poate descărca.
Ar trebui să ne vedem de jefuit corăbii.
Aproape am uitat cum tai o beregată.
Hopa sus. Şi spune-i căpitanului
că vrem să ieşim în larg, bine?
Peter Pan...
Afurisitul de Peter Pan!
Dacă i-aş găsi ascunzătoarea l-aş putea prinde în bârlogul lui.
Dar unde să fie?
Golful Sirenelor?
Nu, acolo am căutat.
Am cercetat bine şi Coasta Canibalilor.
Aici! Nu. Nu, nu, nu!
Acolo e teritoriul indieni...
Ia stai aşa.
Pieile astea roşii cunosc insula asta mai bine decât îmi ştiu eu corabia.
Mi-a venit o idee.
- Bună dimineaţa, căpitane. - Gata, ştiu!
Tiger Lily, Smee!
T... Tiger Lily, căpitane?
Fiica şefului de trib. Ea trebuie să ştie unde se ascunde Peter Pan.
D... dar... o să vorbească oare, căpitane?
Ei, avem metode s-o convingem.
Ia să vedem.
Fiartă în ulei?
Legată de chilă? La izolare?
Oh, viaţa pe mare Cu mult prea mult soare
Tensiunea îţi va ridica!
Trăieşte-o la maxim Căci nu prea se ştie
Cât viaţa îţi va mai duraaaa,
Cât viaţaaa... oh...
Aşa, unde rămăsesem?
Vai, vai, vai, căpitane Hook.
Să împuşti omul în mijlocul cântecului?
Nu-i frumos, ştii.
"Nu-i frumos" dle Smee? La naiba!
Pan s-a purtat frumos când mi-a făcut asta?
Căpitane, tăiatul mâinii a fost doar o copilărie.
Da! Dar s-o arunci apoi la crocodil!
Blestematului i-a plăcut gustul meu aşa de tare încât...
de-atunci se ţine scai de mine, lingându-se pe bot
aşteptând restul din mine.
Şi ar fi primit şi restul, căpitane...
...de nu înghiţea în loc ceasul ăla deşteptător.
Dar acum, când e prin preajmă, te avertizează, cum ar veni
când face tic-tac, tic-tac, tic-tac.
Smee? Smee!
Salvează-mă, Smee! Nu-l lăsa să mă ia, Smee!
Nu-l lăsa să mă ia, te rog, Smee! Smee!
Măi, să-ţi fie ruşine. L-ai supărat pe căpitan.
Azi nu primeşti nimic. Hai, marş de aici!
Du-te, pleacă, hai. Pleacă, ţi-am spus, marş de aici.
- A plecat, Smee? - Da, căpitane, gata.
- Nu mai ai de ce să te temi. - Vai, Smee, Smee.
Nu mai suport. Îţi spun sincer, nu mai pot.
Hai, hai, căpitane. Linişteşte-te.
Ai nevoie de un bărbierit.
Un bărbierit frumos şi relaxant. Aşa.
Oh, viaţa ce are Piratul pe mare
Lupte şi aventuri Să-mi spuneţi şi mie de...
Căpitane, nu pot să nu remarc...
n-ai prea fost în apele tale de-o vreme încoace.
Să-mi spuneţi şi mie de nu e mai bine...
Echipajul se cam agită, căpitane.
Vreau să spun, ce a mai rămas din el.
Vezi tu, de ce nu ieşim pe mare? Să plecăm din Ţara Nicăieri.
Uită-l de Peter Pan. Aşa!
Să-mi spuneţi şi mie, de nu e...
Am fi mult mai fericiţi şi sănătoşi.
Căpitane? Vai de mine! Nu l-am bărbierit niciodată aşa de scurt.
Nu-ţi face griji, căpitane. Trebuie să fie pe aici pe undeva.
Ridică-te, idiotule!
'Nţeles, căpitane!
Of! L-am găsit, căpitane.
- E ca nou. - Nătărău ce eşti!
- Peter Pan la orizont! - Poftim? Cum? Unde?
La trei puncte de tribord!
Măi să fie! E chiar Pan!
Vine încoace, iar aduce nişte mucoşi afurisiţi!
Dle Smee, adună echipajul!
Da, da, domnule. Adun echipajul.
Toată lumea la posturi!
Mai cu viaţă, pămpălăilor!
- De data asta e-al meu, dle Smee. - Aşa e, căpitane.
Pregătiţi tunul, şobolani rotofei!
- Am aşteptat ani de zile clipa asta. - Fără să numărăm şi vacanţele.
- Dublaţi pulberea, scurtaţi fitilul! - Scurtaţi pulberea şi dublaţi fitilul!
Îmi place ce văd, dle Smee. Îi doborâm ca pe nişte raţe.
- Prea bine! Distanţa 42. - Distanţa 42.
- Unghi 65. - Unghi 65.
- Trei grade vest. - Trei grade vest.
Cu grijă!
Atenţie!
Peter, e întocmai cum am visat.
Uite, John, Golful Sirenelor.
Ia te uită! Tabăra indienilor!
Priviţi, căpitanul Hook şi piraţii.
Aveţi grijă!
Du-o pe Wendy şi pe băieţi pe insulă.
Eu rămân aici să-i distrag atenţia lui Hook.
Hook! Hook! Peşte ce eşti! Aici!
Tinker Bell! Nu aşa repede. Te rog, Tinker Bell.
Nu ne putem ţine după tine.
Tinker Bell! Aşteaptă!
Aşa deci!
- Pe cine împingi? - Pe cine împingi?
- Pe voi! Aşa! - Îţi arăt eu!
Ordin de la Pan?!
- Staţi aşa, fraţilor! - Care-i ordinul, Tink?
- O cumplită ce? - Pasăre Wendy.
O pasăre Wendy?
Vine încoace?
Pan a ordonat să... Poftim?
- S-o strivim? - Lovim?
- Călcăm în picioare? - În picioare?
- Aha! S-o împuşcăm! - S-o împuşcăm!
- Da, s-o împuşcăm! - Hai, după Tink!
- Da, haideţi. Să mergem! - O doborâm noi!
- O văd! - Şi eu!
Fiţi gata, ochiţi...
Foc!
Peter, mi-ai salvat viaţa.
- Eşti rănită, Wendy? - Nu, Michael.
Doamne, Wendy, puteai să mori.
- Hei! Hei! Pan! - Ţi-am urmat ordinele, Pan!
- Am nimerit-o cu praştia mea. - Nu! Noi am doborât-o.
- Ba eu am fost, Pan! Eu! - Nu, eu!
Atenţiune!
Păi... sunt tare mândru de voi.
Capete seci.
- Eu aduc o mamă să vă spună poveşti... - O mamă?
- Iar voi o doborâţi. - Tink a zis că e o pasăre!
Ce a spus Tink?
A zis că tu ne-ai ordonat s-o doborâm!
Tinker Bell! Tink!
Vino aici.
Tink, eşti acuzată de înaltă trădare.
Eşti vinovată sau nu?
Vinovată? Dar nu ştii că putea să moară?
Tinker Bell!
Te alung în exil pentru totdeauna.
Te rog, nu pentru totdeauna.
Bine, atunci o săptămână. Hai, Wendy. Să-ţi arăt insula.
Peter, sirenele?
- Să mergem la vânătoare! - Tigri?
- Nu, urşi. - Nu, urşi.
Personal prefer să văd aborigenii.
Şi pe indieni.
Bine, oameni buni!
Mergeţi şi prindeţi câţiva indieni.
- John, tu eşti comandantul. - Încerc să-mi fac datoria cu cinste.
Înainte! Marş!
Haide, ursule.
Michael, aveţi grijă!
Haide, Wendy. Îţi arăt sirenele.
Mergem înainte, 'nainte, 'nainte
La luptă înainte, noi vrem să câştigăm!
Ti-dam, ti-di şi ti-ri-li-dam de spui
Ti-dam, ti-di, în lupt'-o să te impui
Ti-dam, ti-di, ce strigăt crunt de război
Spune Tir-li-di şi tir-li-dam cu noi!
Ti-dam, ti-di şi iar un ti-ri-li-dam
De-i câmp sau deal noi tot o să-naintăm
Uniţi suntem şi lupta ne pare-un joc
Spune Tir-li-di şi tir-li-dam cu foc!
Mergem înainte, 'nainte, 'nainte
La luptă înainte, noi vrem să câştigăm!
Să batem indienii, indienii, indienii
Să batem indienii, noi vrem să câştigăm!
Ti-dam, ti-di şi ti-ri-li-dam-ti-dei
Viteji şi bravi noi mergem peste ei
Ti-dam, ti-di, la luptă desigur că vrei!
Oh, cu ti-ri-li-dam şi ti-ri-li-di. Pe Ei!!!
Oh, cu ti-ri-li-dam si ti-ri-li-di. Pe Ei!!!
Indienii!
Tribul tălpilor negre.
Parte din grupul algoncvin.
- Foarte sălbatici, să ştiţi. - Să tăbărâm pe ei.
- Hai! Pe ei! - Domnilor, domnilor.
- Întâi trebuie să avem o strategie. - Ce e "stragedia"?
Un plan de atac.
Faza iniţială e o manevră de încercuire, aşa!
John! Indienii! Indienii!
Lăsaţi-mă înăuntru!
Nu uitaţi, indienii sunt vicleni...
- Hei... - ...dar nu şi inteligenţi.
De aceea îi putem încercui şi lua prin surprindere.
Îmi pare nemaipomenit de rău. E vina mea.
- Nicio problemă, Pisică Sălbatică. - Nu ne supărăm.
E OK.
Hau.
- Hau, şefule! - Hau.
De multe luni piele roşii se luptă cu feţele palide Băieţii Pierduţi.
Uneori câştigaţi voi.
Uneori batem noi.
OK, şefule. De data asta ai câştigat tu. Acum dă-ne drumul.
"Dă-ne drumul"? Adică e doar o joacă?
Sigur! Când câştigăm, le dăm noi drumul.
Când câştigă, ne dau ei drumul.
De data asta nu dăm drumul.
- Şeful e mare glumeţ. - Eu nu glumeţ.
Unde o ascundeţi pe prinţesa Tiger Lily?
Tiger Lily?
- Prinţesa nu-i la noi. - N-am văzut-o niciodată.
- Nici eu. - Sincer, nu e la noi.
Minciună gogonată.
Dacă Tiger Lily nu e înapoi până la asfinţit...
...ars pe rug.
Ia te uită, sirene adevărate.
- Vrei să le cunoşti? - Peter, mi-ar face plăcere.
Bine, hai.
- E Peter. - Bună, Peter!
Bună, Peter!
Bună, fetelor.
Mă bucur să te văd.
De ce n-ai mai trecut de atâta timp? Ţi-a fost dor de mine?
- Povesteşte-ne aventurile tale. - Ceva extraordinar.
Să vă spun cum i-am retezat mâna lui Hook?
- Totdeauna mi-a plăcut povestea asta. - Şi mie.
Eram pe Stânca Singuratică, înconjurat...
- Peter? - Cine e ea?
Ea? E Wendy.
- O fată? - Ce caută ea aici?
Şi încă în cămaşă de noapte.
Hai, dragă. Să înotăm.
- Nu am costumul cu mine. - Dar insist!
- Insistăm! - Nu, vă rog!
- Nu suntem de nasul tău? - Peter!
- Dacă vă mai apropiaţi de mine... - Wendy! Wendy!
Se distrau şi ele puţin, nu-i aşa?
- Atâta tot. - Încercam doar s-o înecăm.
- Vezi? - Dacă îţi imaginezi o secundă
că voi înghiţi...
Stai puţin, Wendy.
Da, e Hook.
- Hook! - Hook!
Hook! Vai!
Repede, Wendy.
Au prins-o pe Tiger Lily.
Se pare că se duc la Stânca Ţestei. Vino, Wendy.
Să vedem ce pun la cale.
Draga mea prinţesă, iată ce-ţi propun.
Tu îmi spui unde se ascunde Peter Pan,
iar eu îţi dau drumul.
- Câine. - Biata Tiger Lily.
Nu sunt eu om de cuvânt, dle Smee?
Ba da. Întotdeauna, căpitane.
Ai face bine să vorbeşti, draga mea, curând vine fluxul
şi atunci va fi prea târziu.
Îi arăt eu afurisitului. Stai aici şi admiră spectacolul.
Spectacol?
Nu uita,
nu poţi ajunge pe apă
la veşnicele plaiuri ale vânătoarei.
E ultima ta şansă, Tiger Lily.
Grăieşte Manatoa, marele spirit al apei oceanelor.
Ai grijă, căpitane Hook!
Ai grijă! Ai grijă!
- Ai auzit, Smee? - E un spirit rău, căpitane.
Smee, rămâi aici, mă duc să cercetez.
Spiritul apei oceanelor, da?
Wendy, fii atentă.
Dle Smee.
Da, căpitane?
Dă-i drumul prinţesei şi du-o înapoi la tribul ei.
Da, domnule. Dau drumul prinţesei...
Dar... dar, căpitane...
Astea sunt ordinele mele, dle Smee!
'Nţeles, căpitane.
- Căpitanului Hook îi vine mintea la cap. - La naiba!
I-am spus eu că voi indienii nu l-aţi vinde pe Peter Pan.
Ce crezi că faci, dle Smee?
Exact ce mi-ai spus, căpitane. Execut ordinele tale.
Ordinele mele?
Da, căpitane. N-ai spus să...?
Du-o înapoi! Idiot fără asemănare!
Ordinele mele. Dacă nu i-am spus...
Dle Smee!
Ce crezi că faci?
O duc înapoi cum ai spus, căpitane.
Nici pomeneală să fi spus una ca asta.
Dar, căpitane, cum aşa? Am crezut că...
Pentru ultima oară, dle Smee.
Du prinţesa înapoi la tribul ei.
Ai înţeles?!
Da, domnule.
Şi încă ceva.
Când te întorci pe corabie spune-le oamenilor
să se servească din romul meu cel mai ales.
Peter!
Uite duhul tău, Smee!
Măi, e Peter Pan!
- Ţânc afurisit! - Mulţumesc, căpitane.
Coboară aici, băiete, dacă ai curajul să te baţi.
Uită-te la mine, Wendy.
Peter, ai mare grijă.
- Îţi încerci norocul, dle Smee? - Trage în el!
Hai, idiotule! Fă-l praf!
Aici, domnule Smee.
Nu trage, prostule. Nu! Nu!
Căpitane?
Vai, ce groaznic.
Ce păcat, dle Smee. Tare mi-e că l-am pierdut pe bunul căpitan.
Căpitane!
Pe la spate, căpitane?
Dă-i, căpitane!
Despică-l în două!
De data asta eşti al meu, Pan.
Ia te uită, un peşte în cârlig.
Pun eu mâna pe tine, Pan, dacă nu mai apuc ziua de mâine.
Căpitane, ai auzit ceva?
Nu.
Nu!
Domnule crocodil, îţi place peştele?
- Da? - Vai, Peter, nu!
Nu!
- Smee! - Nu pleca nicăieri, căpitane!
Stai nemişcat, domnule. Te salvez eu.
Smee!
Căpitane! Căpitane!
Smee! Smee!
- Dă-l înapoi! - Smee...
Vâsleşte spre corabie! Vâsleşte...
Smee!
Peter, cum rămâne cu Tiger Lily?
Tiger Lily? O, Tiger Lily.
Ajutor...
Peter. Aşteaptă-mă.
Blestematul de Peter Pan.
Şi-a bătut joc de mine.
Vai, capul meu.
LINIŞTE NU DERANJAŢI
Oh, viaţa de pirat e o viaţă frumoasă...
Apă fierbinte, dle Smee.
Pe bietul căpitan îl doare rău capul.
Să nu-l deranjăm.
Căpitane, mă bucur să te văd din nou zâmbind.
Îmi aminteşte de vremurile bune, când duceam un trai sănătos şi normal.
Jefuiam corăbii, tăiam beregate.
Of, căpitane, de ce nu plecăm iar pe mare?
Ştii, spiritele fierb pe insulă.
Probleme cu femeile.
N-aş fi vrut să spun mai multe,
dar bucătarul mi-a spus că ofiţerul secund i-a şoptit
că a auzit că Pan a alungat-o pe Tinker Bell.
Nătărăule ce eşti, eu...
Ai spus că Pan a alungat-o pe Tinker Bell?
Da, căpitane. Aşa a făcut.
- Dar de ce? - Din cauza lui Wendy, căpitane.
Tink a încercat să-i facă felul, zău de nu. Tink e foarte geloasă.
- Vai, vai. - De aceea ar trebui să plecăm, căpitane.
Ăsta nu-i loc pentru un pirat respectabil.
Asta e, Smee! Asta e!
Mă bucur că eşti de acord, căpitane.
Repede, haina mea. Hainea mea cea bună.
Da, domnule. Cu cât plecăm mai repede, cu atât mai bine.
O femeie geloasă e o capcană uşoară.
- Trusa mea de cârlige! - Da, domnule.
Poftim, domnule. Setul de duminică.
Dacă impresionăm zâna şi-o convingem că vrem s-o ajutăm...
fata ne poate purta paşii
spre o anumită ascunzătoare.
Ascunzătoarea noastră cea mai bună e în Spania, dle. Dau ordinul...
Unde crezi că pleci?
Să le spun băieţilor că ridicăm ancora la flux.
Te vei duce la ţărm, o iei pe Tinker Bell
şi mi-o aduci mie.
Ai priceput?
Da, domnule.
- Hau. - Hau.
Ce face şeful, John?
Ţine un discurs în semne.
Ce spune?
Spune, "Peter Pan, războinic neînfricat.
Salvat Tiger Lily.
Făcut marele şef să ţopăie de fericire."
Păi, nu prea arată ca şi cum ar "ţopăi de fericire".
Facem Peter Pan mare şef de trib.
Tu acum Vultur Zburător.
Vultur Zburător! Vultur Zburător!
Ura!
- Ce minunat! - Ura!
Învaţă-i frate faţă palidă, totul despre pieile roşii.
Bine, o să fie foarte interesant.
De ce-i omul roşu, roşu?
Când a spus prima oară "Ugh"?
De ce te întreabă "Hau"?
"De ce te întreabă "Hau"?
Hana mana ganda De ce se spune „hau”?
Hana mana ganda Hana mana ganda
Când pe vremuri nu ştiau Chiar tot ce ştiu acum
Indienii întrebau
Şi le răspundeau c-un "hau".
Hana mana ganda Hana mana ganda,
Spunem tot acum
Strigă mana, strigă hana Ganda ştie cum.
Hana mana ganda, hana mana ganda Hana mana ganda
Indiană nu dansează.
Indiană aduce lemne de foc.
Hana mana ganda, hana mana ganda Hana mana ganda
Cine-a zis primul "hau"?
Cartea Cărţilor ne spune că Un prinţ de rang
Însurat, văzându-şi soacra Trist, a spus un "hau"
Hana mana ganda, hana mana ganda
Cum de-i numim piei roşii?
Mii de ani s-au scurs De când un indian stilat
O fată sărutând, roşi pe dată ruşinat
Şeful de trib v-a spus
A pieilor roşii poveste
E adevărul gol-goluţ
Totul despre indieeeni...
John!
Indiană ia păpuşă.
- Michael! - Indiană aduce lemne de foc.
Indiană nu aduce lemne de foc.
Indiană se duce acasă.
Îmi cer scuze, domnişoară Bell,
dar căpitanul Hook vrea să staţi niţel de vorbă.
Da, domnişoară Bell, căpitanul Hook se dă bătut.
Mâine voi părăsi această insulă şi nu mă voi mai întoarce niciodată.
Mă bucur să aud asta, căpitane. Voi anunţa echipajul şi...
Şi de aceea te-am invitat aici, draga mea,
să-i spui lui Peter Pan că nu-i port pică.
Pan greşeşte şi el, sigur că da.
De exemplu, a adus-o pe insulă pe Wendy.
Riscantă afacere, fără îndoială.
Se spune că deja
s-a băgat între tine şi Peter.
Dar ce-i asta?
Lacrimi?
Atunci e adevărat.
Vai, Smee. Cum se poartă un bărbat cu o domniţă.
Îi fură anii cei mai buni din viaţă şi apoi
o aruncă deoparte
ca pe o mănuşă ponosită!
Nu-i aşa că e păcat?
Dar nu trebuie să-l judecăm prea aspru pe Peter, draga mea.
E numai vina lui Wendy.
Dle Smee, trebuie să salvăm flăcăul de el însuşi.
Dar cum?
Timpul e scurt. Ridicăm ancora în zori.
Ridicăm ancora! Asta e, Smee!
O luăm pe sus pe Wendy.
"O luăm pe sus pe Wendy", căpitane?
O luăm pe mare cu noi.
Odată plecată, Peter o va uita degrabă.
Hai, Smee, să plecăm numaidecât. Înconjurăm casa lui Peter...
Dar, căpitane, noi...
Nu ştim unde locuieşte Peter Pan!
Smee, că bine spui!
Ce spui, draga mea?
Ne-ai putea arăta drumul? Nici nu mi-a trecut prin cap.
- Scrie repede, Smee. - "Scrie repede, Smee."
Da, căpitane.
- De la Cotul Piciorului de Lemn. - "Cotul Piciorului de Lemn."
Patruzeci de paşi vest de Stânca Orbului.
"Stânca Orbului."
Da, da.
Sari din trei paşi peste Estuarul Crocodilului.
Apoi... nord-nord-est, unu, doi, trei.
Hai odată... Continuă, draga mea.
Să nu-i fac vreun rău lui Peter?
Domniţă, căpitanul Hook îşi dă cuvântul
că nu-l atinge nici cu un deget...
...sau cârlig pe Peter Pan.
Copacul Spânzuratului.
Acolo e intrarea spre ascunzătoarea lui.
Mulţumesc, draga mea. Mi-ai fost de mare ajutor.
Hana mana ganda, hana mana ganda
De ce-i omul roşu, roşu?
Marele Şef Vulturul Zburător îşi salută războinicii.
Hau.
- Hau, şefu'. - Hau, şefu', hau!
- Hau. - Hau.
Marele şef o salută pe mica mamă.
Hau.
Wendy, doar atât ai să spui?
- Toţi cred că sunt minunat. - Mai ales Tiger Lily.
- Tiger Lily? - John!
Michael! Dă-ţi jos vopseaua şi pregăteşte-te de culcare.
- Culcare? - Războinicul nu doarme.
Rezistă zile fără să doarmă.
- Dar dimineaţă mergem acasă. - Acasă!
- Şi... - Wendy, nu vrem acasă.
Nu acasă. Rămâneţi multe luni. Distracţie mare.
Peter, gata cu prefăcutul, să fim serioşi.
Şeful Vultur Zburător a vorbit.
Oh, pentru Dumnezeu. Vă rog, băieţi.
Vreţi să staţi aici să creşteţi... ca sălbaticii?
- Sigur că da. - Dar nu se poate.
Aveţi nevoie de mamă. Cu toţii avem nevoie.
Nu eşti tu mama noastră, Wendy?
Michael, sigur că nu! Sper că n-ai uitat-o pe adevărata noastră mamă!
Avea urechi mătăsoase
şi o haină de blană?
Nu, Michael. Aia era Nana.
Cred că am avut o mamă odinioară.
Cum era?
Am uitat.
- Eu am avut un hamster alb! - Ăla nu e mamă!
Hei, pe cine împingi?
Nu, nu, băieţi! Vă rog. Vă spun eu ce e o mamă.
- Da, spune-ne. - Te rog, Wendy.
O mamă, o mamă adevărată,
e cea mai minunată persoană din lume.
Are o voce de înger...
...când îţi spune noapte bună,
te sărută pe obraz,
îţi şopteşte "somn uşor."
E îngerul tău
E îngerul meu
E îngerul tău
E îngerul meu
Cu drag ea te îndrumă mereu
Chiar de eşti bun
Chiar de eşti rău
E îngerul tău
E îngerul meu
E îngerul tău
E îngerul meu
Când apare luna pe cer
Te veghează
Fii cuminţel
Inima-ţi va spune ce-i ea
Suflet divin e mama ta
MAMA
Alături ea ţi-e mereu
E îngerul tău...
- Vreau la mama. - Da, Michael.
Propun să plecăm numaidecât acasă.
- Pot să vin şi eu, Wendy? - Şi eu, Wendy!
Bine, băieţi. Bine. Sunt sigură că mama s-ar bucura să veniţi cu toţii.
Asta dacă pe Peter nu-l deranjează.
Daţi-i drumul! Întoarceţi-vă şi creşteţi mari.
Dar luaţi aminte, odată ce aţi crescut
nu vă mai puteţi întoarce.
Niciodată!
Vai de mine.
- Ei bine, plecăm? - Da, să mergem. Haideţi!
- Da! - Salut, Peter.
Se întorc ei.
Peter.
La revedere, Peter.
Prea bine. Luaţi-i de aici.
Şi acum, Smee, să ne ocupăm
de însuşi Peter Pan.
Dar căpitane, n-ar fi mai omeneşte să-i tăiem beregata?
Ai dreptate, dle Smee.
Dar mi-am dat cuvântul că nu-l ating nici cu un deget...
sau cârlig pe Peter Pan.
Iar căpitanul Hook îşi respectă promisiunile.
Yo-ho, yo-ho, yo-ho, yo-ho Yo-ho, yo-ho
Încearcă viaţa de hoţ
E-o luptă şi-un pic de dezmăţ
Chiar şi-un mic băiat Se luptă-ncântat
Doar la comanda lui Hook
Piratul cel mai crud
Crud, crud Crudi-cruzime, ce crud este Hook
Nici crocodilul nu-i mai crud
Am-o ofertă pentru voi
Ia haideţi să vă spun
Cei ce se vor înscrie-acum
Primesc şi un tatoo
Şi chiar de muşchii-ţi vei umfla
Nicicând' de el nu vei scăpa!
Nu vei semna, zbori peste bord!
Alegerea-i a ta!
Alegerea-i a ta
Yo-ho, yo-ho, yo-ho, yo-ho, yo-ho
Vei iubi viaţa de hoţ
Cu luptă dar şi cu dezmăţ
Vei fi încântat Să ajungi bărbat
Regrete n-o să ai vreodat’
La luptă acum mă duc
Cu căpitanul Hook
- Hei, vreau să semnez! - Vă rog! Vai mie!
- Vreau să fiu pirat! - Mamă! Pirat!
Băieţi!
Nu vă e ruşine?
Dar Wendy, căpitanul Hook insistă.
Da! Zice că dacă nu, ne aruncă peste bord.
Nici pomeneală. Peter Pan ne va salva.
Peter Pan o să-i salveze, Smee.
Peter Pan îi salvează.
Căpitane, ai reuşit.
Îmi cer mii de scuze, draga mea.
Nu cred că înţelegi mica noastră glumă.
Vezi tu, i-am lăsat un cadou lui Peter.
Un pachet surpriză, s-ar putea spune.
Mi-l imaginez pe amicul nostru chiar în clipa asta
citind bileţelul.
PENTRU PETER CU DRAG WENDY NU DESCHIDE ÎNAINTE DE ORA 6
"Pentru Peter cu drag de la Wendy.
Nu deschide înainte de ora 6."
Oare ce-o fi înăuntru?
Dacă ar putea vedea înăuntrul pachetului
ar descoperi un mecanism ingenios.
Reglat în aşa fel ca atunci când ceasul e aşa...
Peter Pan va fi aruncat
definitiv din Ţara Nicăieri.
Nu!
Dar nu mai e timp.
Mai sunt doar 18 secunde.
Cincisprezece.
Treisprezece secunde.
Douăsprezece.
Ei, acum pot să-l deschid.
Tink. Uite ce a lăsat Wendy.
Hei, termină! Gata! Ce-i cu tine?
Hook? O bombă?
Nu fi caraghioasă!
Şi astfel se stinge un vrednic inamic.
Amin.
Hook! A fost o bombă!
Dacă n-ar fi fost Tink... Tinker Bell!
Tink? Tinker Bell?
Unde eşti, Tink?
Tink? Tinker Bell?
Tink. Eşti teafără?
Wendy? Băieţii?
Dar trebuie să te salvez pe tine mai întâi. Nu te lăsa, Tink! Nu te lăsa.
Să nu te stingi. Nu înţelegi, Tink?
Pentru mine eşti cea mai importantă din întreaga lume!
Ei, ce alegi? Pana sau placa?
Căpitane Hook, nu ne vom alătura niciodată echipajului tău.
Cum doriţi. Mai întâi domnişoarele, draga mea.
- La revedere, băieţi. - La revedere, Wendy.
- Să fii curajos, John. - O să mă străduiesc, Wendy.
- La revedere, Michael. - La revedere.
Hai! Treci acolo!
Dă-i drumul! Nu ne face probleme!
Hai! Haide! Sari şi gata!
- Continuă! - Căpitanul aşteaptă!
Wendy! Wendy!
Căpitane, nici un clipocit!
Niciun sunet.
- Nici măcar un bâldâbâc. - E un blestem, asta e.
- Niciun bâldâbâc. - Nici urmă de fată.
Tu ai auzit apa?
Vă spun eu, oameni buni, e o zi blestemată.
Ascultaţi-mă bine. O să plătim pentru asta.
Corabia e vrăjită.
Dar niciun clipocit, căpitane.
Deci vrei un clipocit, dle Starkey.
Îţi dau eu clipocit!
- Cine e următorul! - Tu, Hook!
- De data asta ai mers prea departe! - E Pan! Peter Pan!
- Şi Wendy! - Nu se poate!
E stafia lui care vorbeşte!
Spune-ţi rugăciunea, Hook.
Vă arăt eu că în venele stafiei curge sânge.
Îl fac bucăţi!
Ia de aici!
Blestemat fie cârligul ăsta!
Haideţi, cu toţii!
Repede, Michael! Repede!
Nu staţi acolo, şobolani rotofei!
Puneţi mâna pe mucoşii ăia!
După ei, oameni buni!
Ăsta nu e un băiat oarecare.
E un duh care se luptă cu mine. Un diavol înaripat!
- Nu trageţi. - Prindeţi-i!
Uşurel. Aşteptaţi.
- Loviţi-i cu parâma. - Foc!
- Le crap ţestele afurisite! - Pun eu mâna pe ei!
Jos cu tine, ticălosule!
Ura!
- Exact la ţintă, Michael. - Da, Ucigaş de Urşi.
Ura pentru Ucigaşul de Urşi!
Zboară! Zboară! Zboară! Laşule!
Laş? Eu?
Nu ai curajul să te baţi de la egal la egal cu bătrânul Hook!
Îţi iei zborul ca un vrăbioi laş!
Nimeni nu-i spune laş lui Pan şi supravieţuieşte!
Mă voi bate cu tine de la egal la egal, cu o mână la spate.
- Adică n-o să zbori? - Nu, nu, Peter! E o capcană!
- Îţi dau cuvântul, Hook. - Bine, s-o facem!
Acum!
Tânăr obraznic, pregăteşte-te să mori!
Zboară! Zboară, Peter! Zboară!
Nu! Mi-am dat cuvântul.
Al meu eşti, Hook!
Despică-l în două!
Băiete, nu-i poţi face una ca asta bătrânului Hook, nu?
Voi pleca pentru totdeauna. Fac orice îmi ceri.
Prea bine. Spune că eşti un peşte.
- Sunt un peşte. - Mai tare!
Sunt un peşte!
Ura!
Hook e un peşte, un peşte, un peşte
Hook e un peşte...
Bine, Hook,
eşti liber să pleci şi să nu te mai întorci niciodată.
Peter!
Smee! Smee!
Smee!
Smee! Smee!
Smee!
Căpitane!
Căpitane! Căpitane!
Ura!
Ura pentru căpitanul Pan!
Prea bine, marinari. Sus ancora!
Pornim în larg! Dezlegaţi parâmele!
Dar... dar, Peter... Vreau să spun, căpitane Pan.
La dispoziţia dvs.
Îmi puteţi spune, domnule, încotro pornim?
Spre Londra, doamnă.
O, Peter.
Michael! John! Mergem acasă!
Treceţi la cabestan!
Ridicaţi ancora!
Praf de zână!
George, mă bucur că ţi-ai schimbat părerea despre Wendy.
La urma urmei, e doar un copil.
Mary, ştii bine că nu vorbeam serios.
Nu-i aşa, Nana?
Wendy!
Wendy, pentru Dumnezeu, ce cauţi aici?
- Mamă, ne-am întors! - Întors?
Cu toţii în afară de Băieţii Pierduţi. Ei nu au fost gata.
- Băieţii Pier... Gata? - Să crească.
De aceea s-au întors în Ţara Nicăieri.
- Ţara Nicăieri? - Da, dar eu sunt.
- "Sunt"? - Gata să cresc.
Oh! Oh!
Ei, draga mea, toate la timpul lor.
- În definitiv, poate am fost toţi prea... - Dar, mamă,
a fost o aventură minunată.
Tinker Bell şi sirenele şi Peter Pan.
El a fost cel mai minunat dintre toţi.
- Chiar când am fost răpiţi, eu... - Răpiţi!
Am ştiu că Peter Pan avea să ne salveze, şi a făcut-o.
Şi toţi i-am zis peşte!
Căpitanului Hook, adică.
Şi apoi am pornit cu corabia pe cer.
Mary, eu mă duc la culcare.
O, mamă. E minunat, nu-i aşa?
Uite ce bine ţine cârma.
George. George!
Acum ce mai e, Mary?
Nana, ai văzut...?
Ştii, am impresia ciudată
că am mai văzut corabia aia.
Cu mult timp în urmă...
...când eram mic.
- George, dragule. - Tată.
Când vei vedea într-o zi
Inima că-ţi va zâmbi
Bucurie vei găsi
Grija te va părăsi
Laşi lumea-n urma taa
Poţi zbura
SFÂRŞIT
Poţi zbura...