КЛАРК ГЕЙБЪЛ
ДЖЕЙН РЪСЕЛ
РОБЪРТ РАЙЪН
ВИСОКИТЕ МЪЖЕ /1955/
Музика - ВИКТОР ЙЪНГ Главен оператор - ЛИО ТОВЪР
Режисура - РАУЛ УОЛШ
ТЕРИТОРИЯ МОНТАНА 1866 г.
Те дойдоха от Юга, на път към златните полета
Бен и Клинт Алисън, самотни, отчаяни мъже.
Бягаха от мъчителния спомен за Гетисбърг, в търсене на нов живот.
История за "високи" мъже и сенките, които хвърлят.
Изглежда се приближаваме до цивилизацията.
Не бих дал половин акър от Тексас за цялата територия на Монтана.
ГРАДСКА КОНЮШНЯ
Здравей. - Добър вечер.
Имаме нужда от зоб и места за конете.
Ще струва $16 за една нощ, в злато или сребро.
Не се каним да ви купим, г-не.
Не се каня да продавам, но пак е $16.
Предварително. - Говори като янки.
Няма значение. Брат ми не знае, че войната е свършила.
Имате ли $16? - Малко сме зле откъм пари.
Тогава, момчета, по-добре си вървете.
Реших, че може да ти се търгува.
Например?
Една истинска сабя на янки.
И този луксозен часовник. Масивно злато.
Принадлежал е на жив генерал.
И хубав бинокъл.
С бунтовниците ли сте? - По особен начин.
Нападателите на Куантрил. - Много силна дружина.
Така съм чувал. - Колко далече се вижда с това?
Четири или пет мили.
Ще ти дам целия комплект, всичко за $50 над твоите 16.
Мога да ти дам 20. - Тридесет.
Двайсет и пет. Повече не давам.
Г-не, току-що си купихте пакет сувенири от Янките.
Е, господа, заведете конете на местата и им дайте зоб.
Ако искате конете преди изгрев, елате и ги вземете.
Вратата винаги е отворена.
Не сваляй седлата. - Това ще бъде набързо, а?
Възможно е.
ЧЕРНОТО ЗЛАТО
Огледай отзад.
Хайде, дявол да те вземе! - Осем! Осем!
А, хайде! - Плащай! Плащай!
Хайде, седем! Изплащай
Няма вход или изход отзад.
Вътре ври и кипи.
Хвърляй заровете наново.
Никога не съм виждал такова стадо "къртици".
Тук отглеждат злато, не говеждо.
Клинт, имаш ли нужда от напомняне? - Не.
Тук сме по работа. Много гледаме, много малко пием.
И войната свърши. - Да. Свърши.
Какво да бъде? - Какво пиете в Монтана, приятел?
Многообвиняем. На парчета, или цялата? - Няколко глътки.
Струва осем долара хартиени, пет в сребро, или щипка злато.
Скъпо е да живееш тук, а?
И това ако е живот.
Не е спало дълго в буре.
Нищо няма шанс да остарее в растящ град, г-не. Дори хората.
Меко като мляко.
Какво ще кажеш за още една глътка? - Полека, момче. Да не изпортим това.
Ти решаваш в тази сделка, Бен.
Дайте път, господа.
Погледни. Елегантният господин.
Изглежда страхотно.
Дебел като юнски глухар.
Здравей, Нейтън. - Как си?
Добър вечер, Старк. Да те черпя едно? - Аз ще черпя. Гъс.
Чух, че ще яздиш до Бют тая вечер. - Да.
След като тръгна, налей на момчетата.
Колкото може. - Добре. Дано скоро се върнеш тук.
Ще се върна, някой ден.
Ханк.
Ханк!
Вдигни си ръцете, господине.
Дръж ги вдигнати.
Сега свали колана с пари.
Не мърдай.
Мислех, че съм те възпитал по-добре.
Сега разкопчай колана с пари и го подай много бавно.
Това ли е всичко?
Или искаш и часовника ми? - Задръж го. Сега пътуваме.
Харесваме компанията ви, г-н Старк. - Май не мога да кажа същото.
Толкова сме увлечени, че не можем да те изоставим.
Не бива да вдигнеш бдителните в такава студена нощ.
Ако ще ме убиваш, приключвай с това веднага.
Премести се на сянка, Бен. Позволи ми да настаня г-на.
Казах само, че не искаме да те оставим тук.
Надявам се да не се налага.
Идвате ли, господине, или оставате?
Вие раздавате картите. Май ще яздя. - Оседлай си коня.
Спахме тук по-предната вечер.
Тихо като в гробище, нали, г-н Старк?
Седнете, г-н Старк.
Мразя да губя човек, който говори като професор в колеж,
но те доведохме достатъчно далеч. Утре Клинт ще вземе малко припаси.
Можеш да вземеш дела си и да се върнеш обратно.
Без парите ми? - Да, без.
Искаш ли пура?
Благодаря.
Ами ти?
Ако отвориш този колан, ще намериш само пресни стодоларови банкноти.
Шумолящи ли? Такива харесвам.
Харченето им няма да е лесно. Ще оставиш толкова широка следа,
че Пинкертън ще те накацат като лешояди умряло муле.
И кой ще каже на Пинкертън? Ти ли?
Усложнявате си положението, г-н Старк.
Не се опитвам да го направя трудно, само изкушаващо.
Никога не устоявам на изкушения.
Ще отговориш ли само на един въпрос?
Питай.
По колко продаваха говедата, когато напуснахте Тексас?
Не сме се прибирали четири години.
Три и четири долара на глава, и не купуват.
Глупаво шикалкавене… - Какво целиш?
Това, което купуваме в Тексас, продаваме по $50 на глава в Монтана.
Нима ще караш стадо 2400 км, от Тексас чак до Минерал Сити?
Имах това намерение. - Той е луд, Бен.
Планирах да отида в Тексас, но не съм говедар.
Знам, че ще ми трябва шеф-водач.
Ама че лош късмет. - Но не е твърде късно.
Офертата стои. Делим 50-50 от всяка крава, която докараме жива в Монтана.
Не виждаш ли колко е голямо?
Предлагам ви половината чипове
в най-голямата игра, в която сте имали шанс да участвате.
Шанс за големи пари, честни пари.
Повече, отколкото би изкарал за цял живот.
И какво имате срещу това?
Ще похарчите няколко хиляди и после затвор… или обесване.
Това е избор на дилъра, брат.
Шанс да направим нещо за себе си.
С него, който държи жокера.
Не харесвам играта, Бен, но ти реши.
Осъзнаваш ли, че в Монтана не са хапвали бифтек от преди войната?
Ще рискуваме. Върни му колана с парите.
Ти носи парите, г-н Старк, ние ще носим оръжията.
Човек не може да иска по-добра защита.
Какво ще правим сега? - Ще минем напряко през това.
Доста е трудно. Само индианец може да премине.
Не сме го споменавали, г-н Старк, но с Бен сме четвърт команчи.
Слезте. Не стойте така. - Намерете си подслон.
Хенри, прибери конете.
Настанете се удобно. Мисля, че ни е останало малко кафе.
Благодаря, бабо.
Баба ли?
Пийни малко от това. Ще те стопли.
Хайде, няма да те ухапя.
Не знам. Тези зъби ми изглеждат доста остри.
Би трябвало да са. Не са яли нищо от три дни.
Какво? - Вижте сами.
Тези хора гладуват.
Като гледам, и вие не сте по-добре.
Не сме. Изгубихме товарния си кон.
Може би не сте с толкова празни ръце, колкото си мислите.
Нали не мислиш да заколиш някое от нашите мулета?
Това не е муле, бабо. Това е мисурски елен.
Ти почни да подреждаш масата.
Как ще измъкнем каруците оттук без мулета?
Ако умрете от глад, няма да ви трябват каруци.
Господине, говорите моя език.
За да не продължаваш да ме бъркаш с баба си…
казвам се Нела - Нела Търнър. - Аз съм Бен Алисън.
Г-н Алисън, ще се радваме да останеш за вечеря.
Ще вечеряме мисурски елен. - Да, госпожо. Идва веднага.
Вие, двамата замръзнали как издържате топенето?
Сега, когато имаме истинска топлина, нещата отново се оправят.
Бен ми е брат. Аз съм Клинт.
Клинтън Алисън, г-жо. Свободен и необвързан
като скункс на пикник в неделно у-ще. - Вероятно по същата причина.
Не ме обгрижвайте, госпожо, само защото съм богат и красив.
Младши, защо не идеш да помогнеш на татко да заколи хубавото муле?
Мама е гладна. - Всичко, за да угодя на една жена.
Не си от приказливите, а? - Не.
Тези други не са вашите хора.
Питаш или ми казваш? - Просто - наблюдение.
Ясно.
За човек, който рядко говори, много ти шарят очите.
Нямам нищо против да ме зяпат. То е част от това да си жена.
Но не обичам да ме претеглят, измерват и броят.
Мисля, че сте 60 кг.
Чисто необработено злато. Само има нужда от малко рафиниране.
Не ме подценявай, 62 кг. съм.
И само за да ти покажа колко нерафинирана съм,
защо не станеш от задника си да донесеш дърва за огрев?
Ваш слуга, госпожо.
Трябва да стигнем търговския пункт на Бент до обяд
и да доведем спасителна група тук до залез слънце.
Ако стигнете в Монтана, г-це, просто попитайте за мен.
Ще запомня. Нейтън Старк, Монтана.
Цялата територия ли притежавате? - Каня се, някой ден.
Знаеш ли нещо?
Ако една жена е красива по изгрев, значи наистина е красива.
Не мислех, че можеш да говориш толкова елегантно.
Имам думи, които никога не съм ползвал. Ела в Прери Дог Крийк да ги чуеш.
Прери Дог Крийк? Къде е това?
Единствената страна на света: Тексас, госпожо.
Сбогом, хора.
Какво означава това?
Ръката, пръстите сочат надолу…
счупен пистолет, сочещ надолу- това са лоши новини.
Тези знаци, Бен… не са на команчи или шайени.
Не. Сиукси. От племето Оглала. Те са главорезите.
Този знак долу означава разрез с нож.
Връщам се. - Чуй, Алисън,
ще се вразумиш ли? На половината път до пункта сме.
Освен това виж следите - на север.
Няма причина да смятаме, че ще се приближат на 16 км. от лагера.
Има една причина - не си гледал.
Сиуксите не са по-различни от нас, когато става дума за убежище от буря.
И това може да е гората Тимпас. - Дори и да е… не е наша грижа.
Имаш къса памет. - При Бент има армейски отряд.
Борбата с индианците е тяхна работа.
Няма да стигнем доникъде, ако спираме и помагаме на всички срещнати сакати.
Ние трябва да стигнем до Сан Антон, и всеки ден е от значение.
Никой не те е карал да се връщаш. - Да тръгваме, Бен.
Клинт!
Бъди до Старк.
Аз? До него? - До него и парите.
Защо? Мога да го лиша от косата и парите му. Ще прилича на индианско дело.
Чуй ме добре. Ще ти го кажа само веднъж.
Когато се срещнем отново, при пощата или в Сан Антон…
искам 20,000 и него жив.
Разбра ли? - Добре. Само не ме бичувай, Бен.
Ще играя по твоя начин. - Добре.
Ще се видим, ермано.
Мислех, че брат ти е по-разумен
от това да рискува всичко заради жена.
Не е заради нея. Там има и други.
Не би постъпил по-различно, ако ти беше там.
Много се съмнявам. - Не настоявай, Старк.
Ако аз решавах, щях да яздя с Бен,
а ти да си мъртъв като снощния мисурски елен.
Тръгвай.
Само ти ли остана?
Да. Бях в каруцата, като ни нападнаха. И това - също.
Само хората да не бяха избягали.
Вземи си дрехите и малко месо. Излизаме.
Има ли някой вкъщи?
Ще изчакаме тук, докато бурята отмине.
Запали си огън. Има кибрит в дисагите.
Ще прибера Джеб.
Най-доброто, което мога да направя за теб тази вечер, Джеб.
Ще опитам да ти изровя нещо сутринта.
Краката ми са наполовина замръзнали.
А? Да свалим ботушите.
Дай.
Бутни. Дай другия.
И чорапите.
Ей, не ги приближавай толкова веднага.
Усещаш ли това?
Добре ли се чувстваш?
Хей! Няма да заспиваш.
Трябва да свалиш тия мокри дрехи.
Само минутка. След минутка.
Няма да ми замръзва жена в ръцете.
Хайде. Ставай сега.
Избери си ъгъл и ги съблечи.
Да.
Ще донеса дърва. - Бен.
Много съм ти благодарна, че се върна за мен.
Аз съм само много благодарен.
Бен?
Какво правиш?
Ето. Искаш ли?
Не.
След дълга езда, огладнявам като мечка.
Ще ми се да стоплиш краката ми още малко.
Ето.
Сложи ги на гърба ми.
Хей, бил ли си някога влюбен?
Аз ли?
Аз съм срамежлив.
Ето, конче. Изрових това за теб.
# Ще ми се да бях прасковено дърво
# Растящо от земята
# И всеки път, когато любимият ми мине
# Ще пусна малко праскови
# Но той е опак каубой
# И е твърде срамежлив
# Но ако иска моите праскови
# Ще трябва да се качи на дървото
# Искам висок мъж
# Не искам малък мъж
# Стига да е мъж
# Това ще е достатъчно
# За мен
Хей, каубой! Най-добре ела да го вземеш!
Това ти ли беше или виещ койот?
Не ти ли хареса? - Уплаши ме.
Щях да си тръгна и да те оставя, само че…
не съм закусвал.
Чакай! Кратки дажби.
Заешко ли готвиш? - Да.
Срещнах го на разсъмване.
И още ли е буря? - Да.
Изглежда, че ще навее още малко, идва от север сега.
Но няма от какво да се оплаквам.
Има покрив над главата ми… Огънят гори хубаво…
солидна домашна кухня.
Какво друго може да иска човек?
Ти иди там и седни…
а аз ще опитам домашното готвено.
Знаеш ли, ръцете ми са вкочанени. Помогни ми да се събуя, а, бабо?
Добре.
Насам.
Знаеш ли… вярно ми напомняш на баба ми.
Да.
Тъй ще да е изглеждала, когато дядо Алисън
я е купил от Каменната мечка. Струва му шест коня, мускет
и луксозната му златна табакера.
Платил е много за една жена.
Но старецът май никога не съжаляваше.
Ама мисля, че му липсваше табакерата.
Аз пък… не използвам такава.
Няма табакера, няма сделка.
Бих могъл да потърся.
Смешно нещо…
Преди два месеца единственото бъдеще, което имах, бе да увисна на въжето.
Да.
Клинт и аз станахме лоши хора, ограбихме онзи Нейтън Старк.
Мислех, че сте партньори. - Сега сме, в сделка за добитък.
Имам предчувствие, Нела, че нещо чудесно ще излезе от това.
Не страхотно, както Старк вижда нещата…
но чудесно.
И това ми стига. - "Страхотното" е за предпочитане.
Аз искам само малко ранчо в родния ми край
край Прери Дог Крийк.
Няма друго подобно на света.
Светът е по-голям, Бен. Просто не си се огледал.
Видях много. Четири години война, гледах как мъже се борят за живот
като койоти за плячка.
И за какво? Хранят ли се по-добре, спят ли по-добре?
Едно кътче е всичко, което искам…
с подходящата жена.
Била ли си някога в моя край в Тексас, Нела?
Не. Но някъде има нещо по-добро.
Не може да няма.
Може би е така. Може би е точно тук.
Със сигурност придаваш вкус на мед и меласа на този заек.
Това не е мед и меласа.
Само - момиче.
Бен. - Да?
На колко оценяваш своя дял от добитъка?
Ами, зависи от късмета.
Най-много 50,000, най-малко нищо.
Никой не е успявал с такова прекарване.
Ти ще успееш.
Имам двойна причина да опитам.
С $50,000, дори с половината от тях можеш да си купиш голям бизнес…
може би в Калифорния.
Скъпа, когато видиш страната на прерийните кучета,
не би я заменила за нищо друго.
Къщата ще бъде на върха на хълма,
с изглед надолу към реката.
Да, знам. Две стаи за начало, но ще расте постепенно
до може би три, четири стаи.
Да. Бавно и полека.
Свързан ли си с тази мечта, Бен?
По-стегнато от каишка.
Дори ако аз съм на друго мнение?
Май сгреших като не попитах.
Мислех, че сме на едно мнение за нещата.
Не и за живот в ранчо.
Изтърпях всичко, което можех да понеса, като дете.
Не може да е било толкова зле.
Ще ми се да можех да ти покажа снимка на майка ми от сватбата й.
Тя беше красива, изпълнена с надежди и планове за бъдещето.
Бях само на 12 г, когато тя почина.
Тя вече не беше красива… само стара.
Много стара жена.
Без повече надежди, без планове.
Това е само едната страна на монетата, Нела - тази, на лошия късмет.
Не зависи ли малко от това с кого си…
и какво чувствате един към друг?
Татко обичаше мама.
Нямаше мъж, който да обича жена повече от него.
Не. Беше животът в ранчото,
мръсен, крастав, селски живот, който я уби.
И него - година по-късно.
Колкото и лошо да ти изглежда, вероятно са били щастливи.
Щастливи?
Години на лишения…
миене на мазни чинии и напукани емайлирани чаши…
спане върху чували от брашно…
копаене на кладенци, където няма вода
и се молиш зимата да свърши, преди всичките ти крави да измрат?
Това ли е мечтата, с която искаш да си обвързан, Бен?
Няма да бъде така. Няма да позволя.
Татко сигурно го е казвал на мама хиляди пъти.
Никога не стана както искаше той.
Съжалявам, Бен…
но твоите и моите идеи просто не съвпадат.
Искам повече от живота.
Не исках да те обидя с моето мижаво предложение.
Не говори така, Бен.
Споря за моето право да мечтая.
Да. Големи, смели мечти.
Да, големи, смели мечти…
с човек, който обикаля света и има място за пътник.
Може би като Нейтън Старк.
Може да си ти!
Съжалявам. Мечтите ми са малки.
Просто исках да видя дали си същото момиче, което целувах.
Не си.
Ето. Това ще те стопли.
Ти си този, който има нужда от стопляне!
Стой.
Още ли си стегнат като каишка, Бен? - По-стегнат.
Май е добре да разберем как се чувстваме и двамата сега.
Така е.
Алисън? - Да.
Надявах се да си ти, когато попаднахме на следите ви там.
Съжалявам за другите. Добре ли сте, госпожо?
Брат ми във форта ли е? - Хвана дилижанса за Сан Антон.
Изгониха го.
Каза, че е преследвал нас, янките, ние преследвахме него
но няма да язди с нас.
Каза да се срещнеш с него, ако си още жив.
Иначе той лично би уредил другия г-н да се срещне с вас,
където и да си. Отлично чувство за хумор.
Войнико, кога тръгва от форта следващият дилижанс за Калифорния?
Калифорния? Боя се, че няма нищо поне два месеца.
По това време на годината пътува само до Сан Антон.
Ще можете да направите връзка там.
Има кон за вас, госпожо.
Не би допуснал, че в красив край като този може да има такъв студ.
Ще се затопли малко, като наближим Прери Дог Крийк.
И знаеш ли какво? Това е едно от истинските градински места в цял Тексас.
Ба!
Извинете, госпожо? - За какво?
Счу ми се, че казахте нещо. - Казах "ба!"
Да. Разбира се. Така е.
По-топло е долу. - Да.
Подходяща жена пътува с нас.
Да. - Жена от салон за танци?
Не - златотърсач.
Стига бе! Няма такава. Не и жена.
Какъв вид? - Какъв вид какво?
Златотърсач. - Златокопач.
Дий! Брауни! Чък!
Стой! Спри!
Хайде.
Пътувахте ли добре, госпожо? - Да, добре.
Чувствам краката си сякаш съм ходила пеш.
Дано намерите, което търсите. - Благодаря.
Ето. Може да ви потрябва, когато решите да заявите нов парцел.
Суомпър, взе ли вещите ми? - Да.
И не се губи, срамежливко. Помни, че сега си в големия град.
Здравейте. - Здравейте, госпожо.
Трябва да ги събуя.
Краката ми са изтръпнали.
Господине, какво ви смущава?
А, нищо. Нищо.
Уф, мале.
Така.
Здравей. Помниш ли ме?
Как ще забравя човека, който ще притежава цяла Монтана?
Благодаря. Къде е Бен Алисън?
Не знам. - Не е ли стигнал до Сан Антон?
О, да. Той е наоколо.
Не ми казвай, че сте се изгубили толкова скоро.
Какво трябва да означава това?
Само, че хората често се привързват по време на дълго пътуване.
Защо е този внезапен интерес, г-н Старк?
Не видях да яздиш към гората Тимпас, когато сиуксите ни нападнаха.
Не. Идвах насам и никога не се отклонявам.
Колко струва най-евтината ви стая?
Колко възнамерявате да останете? - Зависи от цената.
Долар и половина на вечер, девет долара за седмица.
Една вечер, като за начало. - Остави, Кларк.
Нека г-ца Търнър вземе моя апартамент. Намерете ми следващия най-добър.
Поне ще имаш вана.
Пак питам, "Какво трябва да означава това?"
Само, че топлата вода и ваната се съчетават добре.
Особено когато заобикалят красива жена.
Може да хабиш думите, но определено не губиш много време.
Опитвам се да не губя нищо.
Момче, би ли взел вещите ми?
Толкова съм изтощена, че не мога да изкача тия стълби.
О…
Май е добре да изясним нещо.
Когато се къпя, се обграждам с вода и вана, нищо и никой друг.
Аз ще вървя.
Но първо исках да те поканя да вечеряш с мен довечера.
С тези дрехи? - Не, но има няколко магазина в града,
ако се довериш на моята преценка.
Не виждам как мога да загубя. Ще се видим по-късно.
А, нося ботуши номер 37 и половина.
Можеш да налучкаш останалото.
Бенджамин Дабни Алисън!
Чикасо Чарли! Изобщо не си се променил, пор такъв!
Мислех, че са ви линчували или нещо подобно, полковник.
Янките ли застреляха коня ви? - Не. Дойдох с дилижанса.
Хей, Бен!
Радвам се, че успя, ермано, и то жив и здрав.
Как са парите ни, момко? - Старк?
Невредим и елегантен и с цялата си коса.
Сеньор Бен!
Това е най-щастливият миг в живота ми!
Здравей, Луи. Мина доста време.
Цяла вечност, сеньор Бен! - Четири години.
Да празнуваме малко? - Имаме ли нещо за празнуване?
Над 4000 глави, всички купени и платени.
Ами пастири? Наехте ли?
Не им се нрави да минат 2400 км през индиански територии.
Но ти можеш да събереш момчетата, които са яздили с теб и Куантрил.
И аз имам няколко здрави кабайерос!
С вас, сеньор Бен, ще отидат и в ада!
Благодаря, Луи, но мисля да спра някъде в Тексас.
Има много време до смъртта!
Тази вечер ще се напием! - Скачайте, хора!
И ще сготвя специална вечеря за теб довечера!
Тортили, енчилади, сеньорити, музика и всичко!
Никога не слагай шапка на легло. Това е лош късмет.
Прилича на оскубано пиле. - Виж.
Какво е това? - Най-доброто в магазина ми.
Моля, наведете надолу шията си, сеньорита.
Ето. О, какъв чар! Как ви харесва, а?
Мирише на дружелюбен скункс. - О, не, не!
От деликатни френски рози, директно от моя магазин.
Хм… скункс. - Когато сеньор Старк те подуши…
олеле, сеньорита. Ще издивее!
Тогава го махни, защото не съм в настроение за бягане.
А, бягаш малко, после спираш малко.
И когато искаш сеньор Старк да те хване…
След това сядаш на големия стол.
Хей, случайно да познаваш един особняк - Бен Алисън?
Дали го познавам! Кой ли не го познава?
Когато беше тук, всяка жена познаваше сеньор Бен…
от двете страни на Рио Гранде.
Какъв мъж, жено. Какъв мъж!
Винаги обичащ и борбен.
Няма време за нищо друго. Само любов и борба.
Имал ли е някакво специално момиче?
Сеньор Бен? С него всички сеньорити са специални.
Но мисля, че един път може би Кончита и Франциска,
малко по-специално. За две или три седмици.
Моля ви, не дишайте, сеньорита.
Помня как се караха и си скубаха косите.
А сеньор Бен, само се смееше и препусна
да се бие с янки гринго.
Хей! Моля, спрете дишането, сеньорита!
Нищо не си струва това. Върни го в магазина си. Не мога да го търпя!
Прекалено е… - А, не. Потърпи мъничко.
Ето! Всичко приключи. Сега можеш да дишаш.
Не остана с какво да дишам.
А, без корсет - няма дупе.
Сега гледай Мария.
Виж. Връц надясно, връц наляво.
Видя ли? Дясно и ляво. Виждаш ли? Без връцкане по средата.
Само надясно и наляво. Ей така, виждаш ли?
Сега, сеньорита, зависи от вас.
Направете го с дупето.
Малко повече връцване, връц.
Това е то!
Карамба! Чудесно го правите.
Още две от тези, и да са в лед. - Да, сеньор.
Всичко е готово. - Може да донесете храната.
Всичко задоволително ли е?
Съвършенство, сеньор. След малко ще видите сам.
Тя е като красива червена роза
и има най-хубавата фигура, която съм виждала.
Общата сума е $160.
И сумата е доста голяма. - О, за такава жена е разумно.
Благодаря.
Сеньор, желая ви най-красивата вечер в целия ви живот.
Доста по-различно е от гората Тимпас, а?
И ти си доста по-различна.
Дано ти харесва. Ти я купи и няма връщане.
Как така ще ядем тук? Защо не ядем долу?
След дългото ти пътуване, реших, че вечеря насаме ще бъде по-спокойна.
Помислил си за всичко, нали?
Утре вечер ще вечеряме долу.
Ще дадем шанс на град Сан Антон да зяпа и да ми завижда.
Това е важно за теб, нали? Да ти завиждат.
Честно казано, много. Хората завиждат само на успешен човек.
Те не завиждат на провала.
Влез.
Изглежда много изискано барбекю. - Исках да е събитие.
Извинете, сър. Да сервирам ли виното? - Не, ще си сервираме сами.
Това става все по-лично.
Навярно не обичам да споделям компанията ви дори със сервитьори.
Ще седнем ли?
Не знам дали това е направено за седене,
но съм достатъчно гладна, за да опитам.
Ще свикнеш с такива дрехи, Нела.
След време ще се чудиш как си била доволна от по-малко.
Ти улесни купуването им.
Ако съм толкова убедителен,
може би ще те разубедя да не отиваш на запад.
Не. Аз също няма да се отклонявам.
Има ли нещо определено, което те привлича в Калифорния?
Не, нищо особено.
Както всеки друг, търся края на дъгата.
Дъгите не са въпрос на география. Можеш да ги намериш навсякъде.
Дори в снежна буря в гората Тимпас.
Но не намерих.
Може да имаш повече късмет в Монтана.
Като ти притежаваш цялата територия?
И всичките й дъги. - Големи мечти, г-н Старк.
За мен не представлява интерес да съм малък човек.
Какво е това? - Шампанско.
Виното на един ценител.
Ще трябва да се наведеш малко с тия думи ако искаш да те разбера.
Защо вместо това не опиташ да се стремиш нагоре?
Това искаш от живота, нали? - Предполагам, че да.
Как каза онази дума? - Ценител.
Ценител. - Означава човек с вкус.
Ще пийнем ли наздравица? - Като е гарга, да е рошава.
За теб и мен, Нела, и взаимен монопол над най-добрите неща в живота.
Говориш като някой ценител, но ми харесва първокласно.
Това също е първокласно.
Трябва да си събуя обувките. Краката ме болят.
Това е най-бързото търсене на злато, което съм виждал.
Дойдох тук само по една причина, г-н Алисън.
Секси дрехи и всичко останало.
И повече не ми трябваш нито ти, нито твоите обиди!
Ще бъде хубав спомен. - Сеньор Бен! Сеньор Бен!
Какво искаш?
Кажи й да спре да говори за мен, или ще има проблеми.
Успокой се. Не говори за теб.
Търси Клинт. - Не ме лъжи!
Знам всичко за теб. Великият г-н Алисън…
бие се и обича всичко от двете страни на Рио Гранде.
Пияна е.
Добре, сестро, предупредих те. Сега изчезвай!
Изчезвай! Бързо!
Добре! Буено! Не ме убивай. Пияница!
Така. Ще започнеш ли да се извиняваш?
Говориш с главата надолу. Няма за какво да се извинявам.
Приближи се още, и ще видиш какво ще стане.
Така е по-добре.
Сега, ще се извиниш ли? - Не.
Давайте, г-жо. Застреляйте го. Давай! Застреляй го.
Няма да работи добре без патрони.
Мръсен фермер такъв…
преследващ жени ценител!
Стига, златотърсачке.
Изглежда е влюбена в теб, ермано.
Припадна. - Никога не е припадала в живота си.
Проблемът е, че не може да диша добре.
Пристегната е твърде много.
Страхотно изискано облекло. Някой е платил бая пара.
Чудя се кой е паралията.
На кого му пука? - Сеньор Бен! Сеньор Бен!
Да вървим! Елате с мен!
Утре, утре.
Ах!
Диша като стара блатна жаба.
Ще я върна в златната й мина. Хайде, помогни ми.
Качи я на седлото. - Хвана ли я?
Оп! Чакай! Задната й врата е отворена.
Момчета, ще ви изложа цялото предложение,
без гаранция, че някой ще излезе от това богат или ухаещ на рози,
или, че изобщо ще се измъкне от това.
Защото ще караме това стадо добитък чак до Монтана.
Ако успеем, ще имате пълни кореми и бонус от $4
за всяка глава, която закарате в Минерал Сити.
Това е към $16,000, разделени между вас.
Какво ще кажете? - С вас сме, полковник!
Да тръгваме, Бен!
Хайде, Луи, задействай ги!
Момчета! Момчета!
Сложете вещите на г-ца Търнър в една от каруците.
Чакай, чакай. И тя ли ще идва? - Има ли възражения?
Дали има? Много са. - Лични или други?
Лични. Само такива са.
Ще имаме достатъчно проблеми и без това.
Изведнъж, когато става дума за пътуване, аз съм проблем.
Аз ще отговарям за Нела. - Не се съмнявам, друже.
Сменете й боклуците!
Смяташ ли, че тя може да влезе в тази вана, Бен?
Май е трябвало да вземе две.
Вие двамата мулеглави, защо не се присъедините към добитъка?
Ти й спасяваш живота, а друг я получава.
Не съм я дамгосал с моето име.
Такъв е принципът, Бен.
Това, че ни е партньор, не му дава привилегията да остане жив.
Успокой се.
В името на Бащата, Сина и Светия Дух, амин.
Хайде! Насочете ги на север!
Ха!
Закарайте каруците под дърветата.
Къде беше? - Играх на криеница, ермано.
Но съм средно трезвен. Накара ме да работя с малки дажби.
На бас, че ще открия уискито ти преди да сме преполовили Канзас.
От това се притеснявам.
Тук няма нищо, освен… койоти.
Ако не ти се спи много, можем да поговорим.
Не, би трябвало да съм добре.
Тази местност става все по-хубава. - Да.
Особено откакто напуснахме онзи Прери Дог Крийк.
Това беше най-грозният край, който съм виждала.
Нищо, освен милиони жаби, крякащи цяла нощ
и крастав добитък където и да погледнеш.
Ще бъде различно, по-красиво, като продължим на север.
Монтана трябва да е много хубава, а? - Така е.
Това е последната дума.
Разкажи ми за това, Нейтън, как ще бъде всичко, като стигнем там?
Вече го направих.
Знам, но просто обичам да го слушам отново и отново.
О, Нейтън, ще ми помогнеш ли да събуя ботуша?
За мен е удоволствие.
Благодаря. Аз май ще си лягам.
Лека нощ. - Приятни сънища.
Мисля да проверя стадото.
Бяха някак неспокойни. - Да.
Стадото, но и ти ермано.
# Този каубой не е човек
# Той казва, че предпочита
# Да си легне с пистолета
# И никога не си сваля шпорите
# Този каубой не се е научил
# Че има кост между ушите
# И не прилича много на Ромео
# Защото спи със стадо бикове
# Искам висок мъж
# Не искам малък мъж
# Стига да е мъж
# Това ми е достатъчно
# Искам висок мъж
# Не искам малък мъж
# Стига да е мъж
# Това е достатъчно за мен
Имаме посетители, полковник. Цялата каруца е надупчена.
Мале.
Здравейте. Надяваме се, че можете да ни дадете малко храна.
Да, разбира се.
Клинт, кажи на Луи да им даде чувал брашно и няколко парчета бекон.
Северняшка банда ли ви нападна? - Северняшки лешояди.
Яздят на групи нагоре и надолу по границата с Канзас.
Нямахме никакъв шанс. Убиха четирима наши.
Дори Сара, жена ми.
Най-добре се върнете със стадото назад.
Колцина бяха нападателите? - Банда от 50 или 60.
Предложиха да ни пуснат срещу такса от долар на глава.
Имахме 500 крави, но нямахме пари. Сега нямаме нищо.
Храната ви е готова в каруцата. Трябва ли ви още нещо?
Не, благодаря. Много сме ви задължени.
Тръгваме, момчета!
Можем да платим тази такса от долар на глава.
Няма да плащаме никакви такси. - Не и на канзаски сини войници.
И аз не обичам да плащам като теб, но ако става въпрос за проценти,
евентуални печалби срещу загуба - предпочитам да платя.
Г-н Старк, две трети от съдружието казва, че ще преминем
без да плащаме такси. - Има и друго.
Ако попаднем в престрелка, с нас е Нела.
Хей! Не ме замесвай в това!
Ако има някакви проблеми, аз ще се оправя с моя дял.
Но трябва да помислим и за нейната безопасност.
"Ние"? Не е ли късно сега да да споделяте отговорността си?
Подкарай каруците си, ермано!
Луи, нареди каруците в кръг.
После направи както ти казах. - Да, сеньор Бен.
Старк, най-добре прикривай отговорността си.
Сложи я във ваната. Кажи й да не се подава.
Тези бандити може да станат малко свадливи.
Хаа!
Може да имаме проблеми с тези бандити.
Алисън отказва да плати.
Най-добре се прикрий.
Все още имаме време да бъдем практични, Бен.
Шансовете са неравни.
Тогава ще променим шансовете.
Мислех, че идеята ни е да стигнем до Монтана.
Плащаме, ако трябва, но стигаме там.
Хората строят паметници на хора, които правят добро.
Глупаците свършват в безименни гробове.
Не се притеснявайте, г-н Старк. Аз ще ви защитя.
Погрижи се, Клинт.
Здравейте, съседи.
Има малко фериботни такси, преди да пресечете щатската граница.
Вие от Канзас сте големи шегаджии, предполагам.
Махни тази усмивка, съседе.
Махни я!
Ние от Канзас, смятаме да ни платите
за това, което направихте тук по време на войната.
Колко?
Сигурно карате близо 5000 глави.
Текущата цена е един долар. Телетата - на половин цена.
Но аз обичам кръглите числа. - Колко закръглени?
Пет хиляди долара.
Злато или зелени пари. Не придирям.
Ами, май няма какво да направя, освен да ви платя.
Стойте, момчета!
Беше страхотно! Но много кратко!
Вече не ви наричаме полковник. Сега сте генерал!
Някой от нашите пострада ли? - Не. Само от ония. И ги попиляхме!
Извадихме късмет, Алисън.
Но пак казвам, че беше лош риск.
Ако имаш още девизи, окачи ги на седлото си.
Луи, прати екип за погребението. Продължаваме.
Простреля онзи баш между рогите. Твое е.
"Смърт пред безчестие. Алва Дженкинс."
Ще се надстрелваме за това.
Луи, дай мишена. - Да, сеньор.
Някой от нашите пострада ли? - Не. Имахме късмет.
Не струва, сеньор Бен. Не струва. Имитация!
Както и оня, който го притежаваше.
Ще ги заведем нагоре по реката и ще я прекосим вкупом.
Ще прекараме каруците със сал.
Старк, по-добре качи отговорността си на кон.
Това няма да е като къпане във ваната.
Няма ме мисли, мулеглавец.
Ако ти можеш, и аз мога, с ваната и всичко останало!
Ще разделим стадото, за да преминем.
Ще задържа тази група, докато не прекараш няколко.
Давай, Луи, подкарай ги.
Педро, пусни конете, след като минем. - Да, сеньор.
Клинт! Когато сте готови, намерете добро място и ги преведете!
Добре!
Надолу има по-късо пресичане. Защо не идете натам?
Защо не идеш ти? - Добре, ще ида.
Хайде, амигос! Да тръгваме!
Подкарвайте ги! Не спирайте!
Да продължат да преминават! Полека с тях! Полека!
Вдигнете затъналите!
Педро! Пращайте конете!
Насочвайте ги да минават направо!
Старк.
Вашата отговорност е в беда.
Вашите ботуши, сеньор Бен. - Грациас.
Добре ли си, Нела?
Ей, мармот нещастен.
Защо не ми подаде ръка? Видя ме затънала в калта.
Кал? Мислех, че е плаващ пясък. - Мръсен син на койот.
# Има едно място долу в Тексас
# Място, на което никога не съм била
# Наричат тази кална дупка Прери Дог Крийк
# Обзалагам се, че е горещо като грях
# Целият добитък полудява
# Жабите умират от жажда
# Преди да отида в Прери Дог Крийк
# Първо бих изпекъл в сос
# Високите мъже не струват
# Малките мъже не струват
# Всички мъже не струват
# Но той е най-лошият
# От всички
Няма нищо по-добро от изпиране,
за да накараш богаташка да се почувства като мъж.
Ако брат ти не порасне, Бен, ще има проблеми, защото ми омръзна.
Извинявай, Старк. Ще го оправя. - Надявам се. Иначе ще трябва аз.
Говориш за брат ми, а той е доста корав мъж.
Това е твой проблем.
Спомни си какво каза днес за глупците, свършващи в безименни гробове.
Голямата разлика е, че не съм глупак. - Може би, но се забъркваш с Клинт
и няма да живееш достатъчно дълго, за да построиш един от тези паметници.
Луи, може ли няколко кофи, с които да измия сапуна?
Идвам веднага, сеньорита.
Здравей.
Малко по-наляво. Още. Още.
Ето и другата.
Така. Това ще ти даде шанс да поумнееш, младши.
Студената баня кара едно момче да се почувства като мъж.
Добро утро, г-да. Аз съм полк. Норис, комендант тук във Форт Боузман.
Добрутро. Може ли стадото да почива тук няколко дни?
Ще останете тук много по-дълго. Всъщност няколко месеца.
Пътеката Боузман е затворена.
Изглежда ми достатъчно отворена.
Иди там и ще разбереш колко е затворена.
Вождът Червения Облак и половината сиукски племена чакат
предизвикват ни да идем там и да се самоубием.
Започнете да си строите колиби и заграждения до реката.
Зимата идва доста рано в този край. - Благодаря.
Но не стигнахме толкоз далеч, за да ни затворят. Само ще си починем два дни.
Може би не се изразих ясно. Пътеката Боузман е затворена.
Няма закон срещу отварянето, нали?
Ще спим там, под дърветата!
Луи, къде е малката ми чантичка? Малката чанта.
В тази каруца, сеньорита. - Грациас.
Ей, Луи! Къде са ми ботушите?
Обул сте ги, сеньор Бен! - А, да. Благодаря.
Не мислиш сериозно да се спречкаш с Червения Облак, нали?
Сериозен съм да премина.
Ти си малко по-малко умерен от армията на САЩ.
Ако Червеният Облак се готви за сериозна война,
в този форт няма да е по-сигурно от навън.
Това е теория, Бен, не факт.
Както са нещата сега, изборът ни е ограничен, но безопасен.
Можем да останем тук или да се върнем в Абълин и да продадем добитъка.
За колкото ги купихме. Не. Не сме се пазарили да зимуваме тук.
Съгласихме се да преведем стадото до Минерал Сити и там отиваме.
Жив или мъртъв, а? - Защо да спорим, Нейтън?
Г-н Алисън е човек, който никога не променя мнението си за нищо.
Понякога го променям… за хората.
Изплези се малко повече и ще го отрежа.
Не, не ти нареждам, Старк.
Можеш да отделиш своя дял от стадото
и да останеш тук или да се върнеш в Абълин.
Без нито един каубой? Те следват теб. - Можеш да говориш с тях.
Всеки, който иска, е свободен да си ходи.
Това включва теб и твоята отговорност.
Хей, Луи! Какво ще имаме за вечеря?
Имам яйца по селски, енчилади, тамалес…
карне асада, тортили, пържен боб и воднист боб…
чесън… и много люти чушки!
Не спирай, младши! Това място е заето!
Сидни, за какво мислиш, е всичко това?
А? Така ли мислиш?
Изчезвай, петле пеещо! Излизам оттук!
Звучи като една от онези женски жаби, нали, Сидни?
Да, добре, я влез да погледнеш.
Ще те обеся на най-близкото дърво, глупава маймуно!
Излизай, Сидни. Време е да перем.
Отвратителен си, Клинт!
Ще изрежа сърцето ти и ще го дам на лешоядите!
Ще те преследвам по целия път до твоя Прери Дог Крийк!
Спокойно, Нела. Време е младши да научи урока си.
На учител ли ще се правиш?
Както казват по вашия край, така смятам.
Не ме карай да те убия, младши.
Старк! Ако искаш да използваш пистолет още малко, желанието ти се сбъдва.
Всичко беше честно, Бен.
Той бе по-бърз.
Клинт, върни се в лагера.
Търсеше си го, така че трябваше да го раня.
Но ти не стигна докрай.
Само защото имам нужда да ни преведете до Монтана.
Докато спрете да се четкате един-друг, аз ще се удавя.
Ще ти донеса дрехи. - Не, няма нужда.
Ако това не е достатъчно голямо, ще ти отсека това.
Когато танцувах валс с младия лейтенант, той ме настъпваше
и се изчерви като млада булка.
Той каза, че е сгоден за някакво малко момиче от Филаделфия.
Нейтън, къде, по дяволите, е Филаделфия?
Полк. Норт се подразни, че не го уважихте.
Ще наваксам, преди да тръгнем.
Нейтън, беше прекрасна вечер, а ти си страхотен танцьор.
Намерих това в храстите.
Къде е той сега? - Пиян. Но не знам къде.
Бива ли те в молитвите, г-не?
Ще те убия, Старк.
Вземи го, за да мога да започна да убивам.
Давай. Вземи го!
Ще те оставя да се доближиш.
Махни се, Бен. Няма да ме спреш.
Изтрезней, братле. - Никой няма да ме спре.
Не ти трябва пистолетът тази вечер.
Не ме карай да го правя, Бен.
Не ме карай да стрелям.
Ако трябва да има стрелба, по-добре да бъде в семейството.
Ермано! Клинт!
Клинт!
Луи! Доведи ми кон!
Готова ли си, Нела?
Нейтън, не ми се тръгва.
Казах на коменданта, че ще отидем.
Съпругата му уреди това чаено парти в твоя чест.
Знам, но никога не съм била любител на чайове и клюки.
Не те разбирам, Нела.
Щом Клинт Алисън може да вади пистолет, може да се грижи за себе си.
Изчезването му не е наш проблем, а на брат му.
Както и да е, ще се появи, като черен гологан.
Може би. Но междувременно три дни не мърдаме оттук.
Не го ли намери?
Не. Няма следи.
Не се тревожи. Утре ще вземем всички вакерос и ще го намерим!
Не. Тръгваме. - Да, сеньор.
Момчета, хайде, ще тръгваме.
Ако аз бях сиукс, ти щеше да си мъртъв команчи.
Така си мислиш. Следя те от рано сутринта.
Много се радвам да те видя, братле. Добре ли си?
Както когато баба ме биеше - повече срам, отколкото болка.
Хората са се напивали и преди. Аз, татко. Дори баба се напиваше.
Да, но не пияни до козирката.
Върни се при стадото и се заеми с работата си.
В момента не ща да виждам никого.
Какво ще кажеш да яздя с теб? - Да, добре.
Напоследък Луис не яде чушки и боб. Май се тревожи за теб.
Само ти не се. - Е, мъничко.
Бен. - Да?
Колко често ти писва да опитваш да ме възпиташ?
Стига бърбори. Не си най-лошият. - Само най-глупавият.
Знам колко желаеш да прекараш стадото, да вземеш ранчото си.
Относно Нела и Старк, май сме на различно мнение,
но няма да се бъркам повече.
Това ще ми хареса. Има неща, които човек не може да промени.
Проблемът е, че се паля и правя глупав опит.
Да не се пречкаш, е единственият цяр.
Нека аз яздя начело. - Не може все да избягваш хората.
Всички ще се радват, че се върна - дори и Нела.
Едва ли. Поне като съм отпред, Старк ще е далеч от мерника ми.
Не съм достатъчно бърз за него, но съм достатъчно луд, да опитам.
Добре, Клинтън. Но когато отидеш там…
Знам, знам. Върви с коня бавно и леко.
Не бързай, ако не е съвсем чисто. - Просто го запомни.
Ще приближиш достатъчно сиуксите, за да подушиш боите им.
Дръж. Ще ти трябва. - Грациас, ермано.
Ще бъде като едно време, но аз ще съм водач.
Спокойно. Ще оставям ясни следи, за да можеш дори ти да ги разбереш.
За малко да забравя.
Искам да видиш колко съм поправен.
Останалото ми уиски, дето не можа да го намериш,
е в каруцата на Нела под ваната.
Знам. Намерих го преди два дни.
Аста ла виста, ермано. - Адиос.
Клинт отново ни води на север. Казва, че сиуксите идват
от изток и запад, правят нещо като рандеву.
Пътят назад към форта е отворен, ако има желаещи.
Ако стадото минава, аз също.
Трябва да остана близо до моите инвестиции.
Това е конят на Клинт!
Луи, дръж стадото тук. Удвои охраната.
Докарай повече хора около каруците.
Луи. - Да, сеньорита. Това е конят на сеньор Клинт.
Гледайте, сеньор.
Срежете въжето, момчета.
В името на Отца, Сина, и Светия Дух, амин!
Сеньор Бен, приятелите на брат ви са изпълнени с мъка.
Благодаря, Карлос.
Грациас, мучачос. Грациас.
Карлос, доведи коня ми.
Аз ще бъда водач.
Може да ме няма няколко дни. Внимавайте за знаците ми.
Но, сеньор Бен, ако не… - Тогава ти ще ги преведеш.
Виждал ли си нещо от него, Луи?
Не се притеснявайте, сеньорита. - Не се притеснявам.
Това молитва ли е, Луи? - Малка, за сеньор Бен.
Харесваш го, нали? - Харесвам ли го?
Обичам го, сеньорита.
Защо?
Това е въпрос, който няма лесен отговор.
Защо човек обича дома си?
Защо обичам моето Мексико?
Защото любовта е нещо тук… и тук.
Така трябва да бъде с приятелите, сеньорита.
Днес или утре ми казваш…
"Луис, трябва да умреш за сеньор Бен."
А аз ще ви попитам, "В колко часа?"
Дължа живота си на сеньор Бен…
два или три пъти, от много отдавна.
Не е ли правилно да обичаш някого защото ти е спасил живота?
Да.
Радваме се да ви видим, сеньор Бен!
Червеният Облак ни загради. Отпред, и назад от двете страни.
Реката отпред отрязва пътя.
Това ще са Йелоустоун и Монтана. - Да, каньонът е отсам.
Тесен и дълъг една миля - идеален за засада.
Мислиш ли, че сиуксите чакат там?
Можеха да ни нападнат, когато поискат последните пет дни.
Чакат на това място. Идеален капан е.
Знаят, че минем ли през каньона, сме в безопасност.
Това е техният последен шанс, както и нашият.
Някакви идеи?
Не мислиш ли, че е малко късно за съвети и предложения?
Седим в средата на примката на палач очаквайки неизбежното.
Няма да седя, ни да чакам. Карам моята част от кравите право
в устието на каньона и после минаваме. Който иска да дойде, е добре дошъл.
Който иска да се грижи за скалпа си, да го направи.
Сеньор Бен говори от името на Луис Естрея и неговите вакерос.
Нейтън, човек не може да притежава Монтана, като седи тук с много крави.
Да. Вероятно не е имало дъга от години от тази страна на Йелоустоун.
Щом ще храниш сиуксите с телешки пържоли, брой и моите крави.
Луи… не искам добитъка да пие вода отсам каньона.
Дръжте ги жадни, да дишат само прах по пътя.
Да, да! Без вода пощуряват! Ще предам заповедта!
Луи. Нека Нела пътува с каруцата с храна. Пази я!
Да, сеньор.
Там има повече сиукси, отколкото - бълхи по куче.
Тази голяма котка няма да помръдне,
докато ние, мишките, не опитаме да минем.
Луи, нека мъжете извадят своите одеяла и стари ризи.
Всичко, което могат да размахат по стадото.
Кажи им да проверят оръжията и боеприпасите си.
Старк, помогни. Преместете последните 2 каруци от другата страна на стадото.
Чаках шанс да ти кажа, че съжалявам, че си въвлечена в това.
Вината не е твоя.
Не ме покани ти да дойда на това пътуване.
Както и да е, твърде късно е за желания.
Винаги е така. И за мечти.
Да. Особено това.
Помниш ли за какво се карахме веднъж?
Ти мечтаеш да имаш няколко акра земя в Прери Дог Крийк,
а аз мечтая да притежавам света.
Малка мечта и голяма мечта…
и двете ще се разбият в едно и също нищо в този каньон.
Може би няма, Нела. Имам предчувствие, че ти ще постигнеш своята мечта.
И да притежаваш половин Монтана някой ден, изобщо няма да е лошо.
Предполагам, че няма.
Запаси се с достатъчно патрони, и се крий в каруцата.
Добре. Аз и ваната.
Да. Успех.
Да.
Всичко е готово, сеньор. - Добре. Чакайте моя сигнал!
После ги подгонете в каньона толкоз бързо, че да не могат да спрат.
Да, сеньор. Давайте!
Алисън накара ли те да размислиш за нещо?
Кое те кара да мислиш, че ще опита? - Ти.
Чисто самородно злато, нуждае се от още малко рафиниране.
Това не значи нищо за него. - Но за мен значи.
Ще бъдеш много красива, качвайки се по стълбите към имението на губернатора.
По задните стълби или отпред, Нейтън?
Бих казал, че зависи от теб.
Точно сега бих казала, че зависи от човек на име Червения Облак.
Прикрий се и започни да използваш пушката.
Луи, колко глави загубихме? - Около 100-150.
А, тия бяха на Старк.
Можете да ги напоите сега. - Да, сеньор.
Хайде, момчета!
Готова ли си, Нела? - Да.
Ще държа стадото извън града, докато уредиш пасище.
Ще направя и повече. Докато пристигнеш в града утре,
ще съм продал добитъка и ще съм готов да ти платя.
Ще те видим ли в града, Бен? - Ако поглеждате.
Нела, хайде да потърсим дъгата, а?
Оп.
КРЪЧМА ЧЕРНО ЗЛАТО
Нейтън Старк тук ли е? - В офиса.
Очаквах те този следобед.
Дойдох веднага щом предадох стадото на купувачите и каубоите им.
Няма нищо. Само че не исках да закъснея за хотела.
Нела и аз празнуваме.
Общо възлиза на $170,000.
85,000 за всеки. Това се съгласих да направя, нали?
Това се разбрахме да направим. - Просто игра на думи.
Важното е, че винаги държа на думата си до стотинка.
Но има и друго, по-важно за мен от парите
и го очаквах с нетърпение от много месеци.
Никой не е опирал пистолет в корема ми
и оживял, за да печели от това.
Май си се разминал с тия г-да, при последното ти идване в Минерал Сити.
Запознай се с комитета за бдителност.
Г-да, това е много способен разбойник, Бенджамин Алисън.
Вземете му пистолета.
Да, сеньор?
Аз само исках нашият приятел Старк да погледне гледката.
Ако все още те интересува обесване, Старк,
искам да чуя още подробности.
Не, загубих интерес. Прибери пистолета.
Знаеш как гледам на хазарта, когато няма равни шансове.
Няма как да са по-неравни. - Това е очевидно.
Както и това, че сгреших да си помисля, че ми имаш доверие.
Тази грешка ще ми струва $170,000.
Нямам доверие на човек, който смята процентите толкова точно.
Ще го имам предвид за в бъдеще, ако ще има бъдеще.
Спокойно. С Нела ще имате шанс да притежавате Монтана.
Това е много приятна изненада.
Много изненади, Старк.
Дай ми 16,000.
Това е бонусът, който обещах на моите хора.
Десет хиляди за мен. Това смятам, че съм спечелил.
И банкнота от сто долара за питие за веселба.
Останалото е твое. Големите мечтатели имат нужда от големи пари.
Нела може да ти разкаже за мен. Аз мечтая за малки неща.
Имаш ли шампанска вода? - Да, сър.
Използвай стотака, да купиш бутилка за сватбата на Нейтън Старк.
И кажете на дамата, че Бен Алисън е казал сбогом.
Да, сър. Довиждане. Ще го направя. - Луи.
Кажи на хората, че ги черпя по едно. - Да, сеньор.
Никога няма да разбера. - За кое, г-н Старк?
Дали щях да мога да ви позволя да го обесите.
Това е единственият мъж, когото съм уважавал.
Той е това, което всяко момче мисли, че ще бъде, като порасне
и му се иска да е бил, когато остарее.
А сега, за добър празник и голямо напиване!
Не. Без мен, Луи. Раздели бонус парите между момчетата, дял за дял.
Сеньор Бен, тази вечер е за пиене. - Някой друг път.
Какво му има на генерала? Той винаги пие с момчетата.
Сърцето му тъгува за жената, която обича.
Мисля, като изпия две-три питиета, да се върна в града
и да я направя вдовица, и то бързо. Няма да е маняна.
# Ще ми се да бях праскова-дърво
# Растящо от земята
# И всеки път, когато любимият минава
# Ще пусна малко праскови
# И ако иска още праскови
# Той трябва само туй да знае
# Просто да посади дървото ми В Прери Дог Крийк
# И да гледа прасковите как растат
Здравей.
# Обичам моя висок мъж
# Той не е дребен човек
# Моят мъж е мъжкар
# И е единственият
# За мен
Салуд! - Наздраве!
Бен, дълго ходих дотук и краката ме болят.
Ще ми събуеш ли ботушите?
Превод - ВЕСЕЛИН КАМЕНОВ 1963 1 май 2023
® UNACS TEAM 2023