Hej! Vi tamo!
Rekao sam vam da se maknete odatle! Mislim ozbiljno!
A sad dalje! Gubite se!
ČUDOVIŠTE PIEDRAS BLANCASA
Nikad u životu nisam vidio nešto slično. -Glava je odstranjena.
Što misliš? -Ne znam, bijeli su poput plahte.
Izgledaju kao da nema ni kapi krvi u njima.
Znat ćemo više nakon obdukcije.
Kladim se da stari Sturges zna više nego što će reći.
Braća Rinaldi uvijek pecaju na vanjskom punktu. -Čamac se mogao vratiti natrag.
Što misliš, Matsone? -Pustite mene da mislim.
Odnesite tijela do Kocheka. Ja ću po doktora da ih pregledamo.
Još mislim da Sturges treba reći što zna.
Možda ne zna ništa. -Hoćeš se kladiti?
Dosta prepirke. Maknimo se odavde. Ljudi, idite kući.
Ovo nije mjesto za uživanje. Molim vas.
Trebam neke stvari. -Jesi vidio što se dogodilo braći Rinaldi?
Nisam se zaustavio. -Ja sam ih pronašao!
Izašao sam pogledati zamke jastoga, kad ugledam čamac tamo u daljini,
ali bio je malo u vodi i izgledao je prazno.
Ali nisam mnogo obraćao pažnje dok se nisam približio.
Tad sam ih vidio. Poput zaklanih junaca. Rez na grlu bio je čist.
Ipak okolo nije bilo mnogo krvi.
Sredstvo za čišćenje leće, mogu li još naručiti? -Tek idući tjedan.
Policajac misli da ih je uhvatila sinoćnja oluja
i nisu mogli izbjeći stijene.
No ako je to u pitanju, bio bi na stijenama i ne bi bilo ništa od njega.
Daj mi pola kile jetre i dvije slanine. -Znaš što ja mislim?
Nisu to bile ni stijene ni oluja. To je nešto živo učinilo.
Kochek, mnogo govoriš. -Rekli su to prije dvije godine
kad je par došao s istoka na ribarenje.
I nisu pronašli ništa osim nekoliko ispranih krhotina na obali.
Nešto drugo? -Samo mesne otpatke.
Kad se to prvi put dogodilo kad sam tek došao ovamo,
nitko nije spominjao oluju i stijene.
Bilo je govora o čudovištu iz Piedras Blancasa!
Nisam siguran da to ne bi bilo točno.
Morali bismo obratiti više pozornosti na te legende.
To bi objasnilo mnoge događaje u zadnjih 30 godina.
Kochek, veća si budala nego što sam mislio.
Gdje su mesni otpaci? -Nije te bilo jučer, dao sam ih Bertu za svinje.
Znao si da ću doći!
Dosta mi je čuvanja tih otpadaka za tebe! Osim toga, Bert ih je platio.
Idiote. Bit će ti zbog toga. -To bi bilo tri dolara!
Kamo da ih stavimo? -Samo trenutak, otvorit ću hladnjaču.
Ne zaboravi, ujutro pokapamo braću Rinaldi.
Prvorazredni pogreb. Bolje ga nemoj propustiti.
Što je s njim? -Nisam sačuvao otpatke za njegovog glupog psa.
Čuo sam da će ih pregledati dr. Jorgenson.
A ja imam svoje mišljenje što im se dogodilo. Idemo!
Dobro jutro, tata. -Lucille, jutros si rano otišla.
Morala sam otvoriti. -Nabavio sam zalihe tako da ne moraš kupovati.
Hvala. -Dođi doma prije mraka.
Ja ću spremiti večeru. -Večeras moram raditi.
Gđa Matson se ne osjeća dobro. -Kupio sam lijep komad jetre.
Žao mi je, ne mogu ništa. -Ne sviđa mi se da ideš po mraku.
Bit ću u redu. Fred će me dovesti. -Nemoj ostati kasno.
Jesi li razumio? -Jesam, gospodine.
G. Sturges, možemo li malo razgovarati?
Mislio sam da biste mi možda mogli pomoći.
Znam da su Rinaldijevi momci uvijek pecali na isturenoj točki,
pa sam mislio, možda si ih vidio.
Kada je oluja sinoć tamo udarila?
Oko ponoći. -Kad puštaš sirenu za maglu?
Pustio sam je od 23:30 do zore. -I nisi vidio ništa neobično cijelu noć?
Da jesam, rekao bih ti. -Znam da su tamo pecali.
Rekao sam im mnogo puta da je u ovo doba godine opasno.
Ne možeš znati kad će oluja. Ali nisu slušali. Nitko ne sluša!
Jednom će naučiti!
Što njega muči? -Najneprijateljskiji čovjek kojeg sam sreo...
Žao mi je, Lucy, nisam tako mislio.
Vjerojatno ova je ova situacija uzrujavajuća. -U redu je, g. Matson.
Znam da grad baš ne voli tatu. -Idem vidjeti što je otkrio doktor.
Danas ih neće biti puno na ručku pa ako želiš, uzmi slobodno poslijepodne.
Eddie može pripaziti. -U redu, vidjet ću.
Tvoj tata i grad uvijek su bili u nekom sukobu?
Ne uvijek. -Što se dogodilo?
Ne želiš mi reći? -Drugi put.
Damo, zar ćeš pustiti kupca da umre od žeđi?
Ne znam zašto se uzrujavam zbog toga. -To je prirodno.
Tata nije baš takav. -Slušaj, siguran sam da nije.
Imam dobru ideju. -Što to?
Moram otići na punkt i uzeti neke uzorke. Pođi sa mnom.
Htjela bih, ali moram počistiti. -Možda nećeš imati drugu priliku.
Dobro, možda gradski ljudi danas neće biti gladni. Ali ti sigurno hoćeš.
Napravit ću sendviče. -Vidiš, znao sam da ima neki razlog zašto trebaš poći.
Nisam sigurna padaš li na mene ili moju kuhinju. -Još nisam siguran.
Ma nemoj?
Doktore, što se dogodilo? Što si otkrio?
Vratne vene, arterije, jednjak, sve je ravno prerezano.
Kralježna moždina je potpuno presječena. Glave su odrezane od trupa.
Smrt je bila trenutna. -Kako se to moglo dogoditi? -Ne znam, George.
Da živimo u 19. stoljeću, rekao bih da su žrtve giljotine.
Misliš da su ubijeni? -To je tvoj posao, ne moj.
Možda je bilo slučajno? -Možda, ali sumnjam.
Način smrti je isti u oba slučaja i djelo je svjesnog čina.
Meni izgleda kao djelo neljudske zvijeri. -Ne lupetaj, Kochek.
Nisi tu tako dugo kao ja. Zar nisi čuo legendu o čudovištu Piedras Blancasa?
To je babska priča i ti to znaš. -Da naravno.
Možda je bila neobična nesreća ili imamo luđaka u našoj sredini.
Je li bilo kakvih stranaca u blizini, George? -Ne, ništa nisam čuo.
Mogu provjeriti kod policajca na Winsweptu. Dobro, idemo u ured.
Kochek, cijeli je grad uzrujan.
Tu svoju priču zadrži za sebe dok ovo ne riješimo.
Stvarno misliš da ćeš riješiti?
Probajmo ovdje.
Gospođo, vi poslužite hranu. -Zvučiš poput kauboja.
Laskanje te neće nikamo odvesti. -Vidim.
Gradski ljudi ne znaju što propuštaju. -Ni g. Matson.
Zar neće bankrotirati? -Ostavila sam dolar u blagajni.
Osjećam se potkupljeno. -Ne brini se, vratit ću ga nekoliko puta.
Ne zaboravi, subotu uvečer me vodiš u Winswept.
Zar je to u ovu subotu? -Dobro znaš da jest.
Da, sljedeće subote, Marjorie. -I sljedeće subote, Imogene.
Imogene? -Kochekova nagrada.
Mnogo ti hvala. Mogu li dobiti krastavac?
Posluži se.
Frede, zašto je g. Matson pitao tatu o braći Rinaldi?
Pucanj u prazno. -Nije valjda mislio da tata ima nešto s tim?
Pitat ću Georgea, ali mislim da je samo tražio trag. -Valjda, no brine me.
Znan da je cijeli grad protiv tate, a on samo želi biti ostavljen na miru.
Ponekad je u malom gradu teško nešto očekivati.
Moram ići ili nikad neću nabaviti uzorke.
Volim biti ovdje! Htjela bih da se nikad ne vratim u grad!
Ne, Ring, natrag u kuću. Hajde, ulazi.
Ne znam. Nema tragova iz Winswepta.
Nemam se na što osloniti osim dva raskomadana leša i razbijeni brod.
Volio bih reći da je nesretni slučaj da završimo, ali ne uklapa se.
Nešto ti nisam rekao ispred Kocheka. -Što?
Sjećaš se kad sam rekao da su glave odsječene kao skalpelom?
Da. -Ipak su glavne arterije bile nategnute nekoliko centimetara.
Izgleda kao da je nešto bilo pričvršćeno da ispumpa krv.
Same, ne razumijem na što misliš.
Općenito, kad je osoba ubijena, srce prestaje pumpati gotovo odmah.
U tijelu uvijek ostane nešto krvi.
Misliš da nije ostalo ništa krvi u tijelu? -Uglavnom ništa.
Ne misliš valjda da imamo posla s čudovištem? -Ne mislim.
Mislim da postoji logično objašnjenje, samo ga još nismo pronašli.
Ali da sam ti, pazio bih na Kocheka. Glasine sad ne pomažu.
Poslušajte moj savjet, zaključajte se i večeras ostanite u kući.
Hvala, gđo Wilson. Ne zaboravite što sam rekao.
Kako vam mogu pomoći? -Možeš uraditi ono što ti kažem.
Samo sam rekao gđi Wilson ono što sam mislio.
To je problem s tobom, uvijek govoriš ljudima što misliš.
Nema zločina u tome! -Prije možda ne.
Ali si ovaj put uznemirio cijeli grad. -I trebaju biti!
O braći Rinaldi da, ali ne i o čudovištu.
Dobro znaš kao i ja da ih nije ubio čovjek.
Nisam ništa rekao o ubojstvu. -Tvrdiš da je nesreća?
Dok ne budem siguran, to je službena teorija. I bolje da to zapamtiš.
Svaki dvogodišnjak vidi da nije nesreća. Pogledaj povijest ovog sela.
Neću se raspravljati s tobom. Zabranjujem ti da širiš glasine.
A ako ne prestaneš, zatvorit ću te zbog širenja pobune.
Ne možeš to! -Iskušaj me.
Neki problemi? -Ne znam zašto ljudi ne gledaju svoja posla.
Tko, Kochek? -Da. Uzbunio je cijeli grad.
Mnogo priča. -Rekao sam mu ako ne prestane da ću ga strpati u zatvor.
Ne možete to. -Znam, ali neka misli da mogu.
Dođi malo, želim razgovarati s tobom. Popit ćemo kavu.
Taj Kochek je idiot!
Da utroši i pola vremena na posao nego na ogovaranja, svima bi bilo bolje.
Naručio sam taj čistač još prije mjesec dana.
Rekao je idući tjedan. Kladim se da će biti idući mjesec!
Ne razumijem zašto nas ne ostave na miru. Radimo svoj posao.
Nitko nije doživio brodolom od kad smo ovdje.
A kad ta dva brata odu u ribolov,
ljudi postavljaju pitanja, miješaju se u naše poslove.
Bolje da se drže dalje od ovog mjesta. Za to služi ovo svjetlo.
Volio bih da ta djevojka ne radi noću.
Ovo je usamljeno mjesto za šetnju mrakom. Dođi, Ring.
Pozvala bih te, ali to bi samo uzrujala tatu.
Morat će me nekad upoznati.
Mora se prvo naviknuti da smo zajedno. -Je li uvijek bio takav?
Kad sam bila dijete, bio je zabavan. -Što se dogodilo?
Sjećam se da je to bilo prije mog 9. rođendana.
Majka se nije cijelo popodne dobro osjećala.
Brod je bio u nevolji, a tata je morao ostati u tornju.
Mami se pogoršalo, ali nije mi dopustila da ga zovem do jutra.
Telefonirao je doktoru, ali je odbio izaći u oluji.
Kad su došli, mama je bila mrtva. -Žao mi je. -Bili su tako zaljubljeni.
Kad je tata premješten ovdje, nije htio imati ništa ni s kime.
Ubrzo nakon toga, otišla sam u internat.
Tek zadnje dvije godine bila sam doma na ljetnim praznicima.
Sigurno je usamljen čovjek. -I jest. Živi u svom svijetu.
Ponekad ni ja ne mogu doći do njega. -Kako će me primiti? -Mislim dobro.
Ali mora biti polako. -Imamo cijelo ljeto.
Lijepa je noć. -Gotovo da je prelijepo.
Nemam primaću sobu, ali imam najbolje stjenovite plaže.
Prošećimo. -Rado, ali ako ne sredim one uzorke,
sve će biti uzalud. -Jako si laskav.
Žao mi je, znaš da nisam tako mislio. -Opraštam ti.
Bit ću u redu. Vidimo se sutra. -Laku noć.
Lucy!
Kasniš, Lucille. -Žao mi je.
Jesam li to čuo maloprije kad si se dovezla? -Da.
Divna je noć. -Plivala si.
Koliko sam ti puta rekao da ne plivaš noću sama?
Tata, nisi ni želio da plivam s nekim. Zaboravila sam haljinu.
Ne znam što vas uče na fakultetu, ali nisu skromnosti.
Neovisnosti, tata! -Ipak, ovo je divlja i pusta obala.
I ne doliči za bilo koga da bude sam noću.
Dobro, neću to više raditi.
Večeras sam imala osjećaj da ima još nekog.
Kako to misliš? -Pretpostavljam nije ništa.
Imala sam osjećaj kao da me netko promatra.
Budeš li opet plivala noću vratit ću te u školu prije završetka odmora.
Nisi valjda ozbiljan ? -Itekako sam ozbiljan!
Stvarno si ljut.
Bolje idi spavati. Kasno je.
Žao mi je, tata.
Laku noć. -Laku noć.
Jimmy, ti ne moraš ići na groblje. -Dobro, mama
G. Kochek! G. Kochek!
G. Kochek! Gdje ste?
G. Kochek!
Položili smo ovu braću da se odmore s obećanjem
da njihov prerani odlazak neće biti zaboravljen.
Pošto smo ih položili u zemlju njihovog rodnog mjesta,
pročitat ću ove riječi, jer su živjeli i umrli s morem.
O, najmoćniji i slavni gospodine Bože, na čiju zapovijed pušu vjetrovi,
podigni valove... -Ubojstvo, ubojstvo! Mama!
Netko je ubijen! Mama!
Netko je ubijen! -Tko, Jimmy?
G. Kochek. Mrtav je, izgleda strašno. -Gdje je?
Otišao sam kupiti bombone, a on je bio mrtav u uredu.
I, mama, nije imao glavu!
Zadržite ih malo dok se ne vratim u grad. -Naravno.
Ljudi, još nismo ovdje završili. Hajde da izmolimo Očenaš.
Oče naš, koji jesi na nebesima...
Ovo nije mjesto za žene i djecu. Poslat ću ih kući.
Molim vas, idite kući. Doktor mora pregledati tijelo. Sve ćete doznati.
Idite sada. Eddie, prekrij tijelo tkaninom.
Kako se to dogodilo? -Bolje sam pogledaj.
Eddie, bolje izađi i udahni svježeg zraka, bit će ti bolje.
Da, i jadni mali Jimmy što je ovo vidio. -Je li to Kochek? -Da.
Na isti način? -Potpuno isto kao i prva dva slučaja.
Ni sam ne bih obavio čistiji posao. -I opet nema krvi?
Isušeno. -Dobro, to je to! Pogledajmo možemo li što naći.
Sigurno je ubijen sinoć ili jutros.
Ova mrlja od tinte potpuno je suha.
Rekao bih da se ta količina tinte sušila najmanje četiri sata.
Što ti misliš? -Da, četiri sata minimalno.
Vozio sam se tuda oko 22:30, vrata su bila otvorena.
Zato sam stao i pogledao je li sve u redu. Rekao je da mora raditi kasno.
Otvorio je vrata jer je bilo vruće. Mora da se dogodilo između 22:30 i 4 h.
Teško je reći po stanju tijela. Ali rekao bih između 1 i 2 h.
Dobro, to me zadovoljava. Frede, jesi li što pronašao? -Ne.
Frede, dođi malo!
Što misliš o ovome? -Ne znam.
Izgleda poput riblje ljuske, ali je velika.
Možda ju je našao na obali. -Možda, ali nisam vidio nešto slično.
Odnesimo je u moj ured. Testirat ćemo je i pogledati mikroskopom.
Zvuči dobro. Izgleda da ništa drugo nećemo pronaći ovdje.
Jesi dobro? -Jesam.
Odnesi tijelo u zamrzivač. Zaključaj i pazi na stvari.
Poslat ću ti kasnije smjenu. -Dobro. Jeste li što pronašli? -Ne.
Možda je bilo Kochekovo čudovište! -Ništa od toga.
I ovako imamo dovoljno problema.
Vas dvojica to potapate već jedan sat, gledate. I što je to?
Čini se da policajac ne shvaća da je znanost dug i zamoran posao.
Nekad traje godinama. -Super. Nemamo čak ni dane.
Opusti se, George. Bit ću gotov za nekoliko minuta.
Frede, dodaj mi mjerni slajd.
Frede! Pogledaj ovo.
Što misliš? -Nema sumnje, strukture su slične.
Kakve strukture? -Ona kod Kocheka i Diplovertebrona.
Samo je veća. -Što je to Diplovertebron?
To je pretpovijesni gmaz za kojeg se mislilo da je izumro.
Fosil je pronađen 150 km sjeverno odavde. Ali ovo je živo tkivo.
Živo tkivo? Mislio sam da si rekao da je izumro.
Ovo nije veličina kao iz Diplovertebrona.
Samo sam rekao da su slični. -Što je onda?
I ja bih volio znati. I kako je ušao u Kochekovu trgovinu.
Uvijek je lutao uz obalu i pecao.
Vjerojatno je nešto pronašao i donio kući. -Možda, no još ću to testirati.
I ja tako mislim. -A ja još nisam blizu rješavanju mog problema.
Ništa dok ne napravimo pozitivnu identifikaciju.
Možda ni tad neće pomoći. -Tu ne mogu ništa, vraćam se u kafić.
G. Matson! G. Matson!
G. Matson, svuda sam vas tražila. -Što je bilo? -Tata!
Što se dogodilo? -Ne znam točno. Našla sam ga kod jedne špilje.
Ozlijeđen je. Bez svijesti je! -Smiri se. Idemo odmah.
Uzmi, Lucy, odmah će ti biti bolje.
Možeš li? -U redu, idemo odmah.
Evo. -Hvala.
Lucy, ostani ovdje.
Doktore. -Da.
Kako je, doktore? Ima gadnu posjekotinu na ruci i povrijeđenu nogu.
Ne znam koliko je loše, nisam ga pažljivije pogledao.
Pomozite mi da ga dignem. Oprezno. Ta je ruka jako ozlijeđena.
George. -Da. -Molim te, uzmi moju torbu.
Odnesimo ga do svjetionika da ga bolje pregledam.
Idemo. Tako je.
Tamo.
Ovdje. Polako.
Želi li netko kavu? -Da.
Donesi malo. -Evo me za tren.
Podnijela je to prilično dobro. -Dobra je djevojka, Frede. -Znam.
Kako je?
Imao je težak pad, ali on je čvrst. -Doktore?
Ne. Kasnije, hvala. -Hoće li biti dobro?
Ne znam, mora se odmarati.
Ova će ruka morat ozdraviti i moramo paziti da nema infekcije.
Što mu je s nogom? -Na sreću, nije slomljena.
Samo je uganuta i teža posjekotina. -Hvala Bogu.
Dušo, imaš li pojma što se moglo dogoditi? -Samo ono što sam vam rekla.
Legla sam oko 23 h. Mislim da sam ga čula kako izlazi, ali nisam sigurna.
Je li bio sam? -Vjerojatno je Ring bio s njim...
To je čudno. -Što? -U toj strci nisam ni primijetila.
Ringa nije bilo cijelo jutro. -Nikad ih nisam vidio razdvojene.
I nisu, osim kad je tata išao u grad. Tad ga je zaključao.
Pozvat ću ga.
Ring!
Dođi, Ring!
Nemam pojma kamo je mogao otići. Uvijek bi došao kad ga pozovem.
Već će on doći. -Lucy, sad će spavati malo dulje.
Kad se probudi daj mu jednu ovu.
Ako je jaka bol, jedna svaka dva sata.
Inače je dovoljna jedna svaka četiri sata.
Hoćete li ga odvesti u moju sobu? -Naravno, pomozimo mu.
Mislim da će mu biti udobnije u krevetu.
Polako. -U redu.
Doktore, može li što jesti kad se probudi? -Da, ako želi.
Doći ću ga kasnije pogledati. Ako se nešto dogodi, nazovi. -Hvala.
Volio bih da nam može nešto reći. -Mislim da je ovo sasvim razumljivo...
Pored njega je bila razbijena svjetiljka.
Sigurno je izašao sinoć kad ga je čula Lucy.
Spuštao se niz stijene i pao. -To još ne objašnjava gdje je pas.
Vjerojatno juri zečeve. -Možda.
Bolje da se vratimo u grad. -Da.
Uzmite moj Jeep. Ostat ću neko vrijeme s Lucy
Kasnije ćete me pokupiti. -Dobro, možda će tad moći razgovarati.
Hvala na svemu. -I drugi put, Lucy.
Izgledaš umorno. Sjedi, donijet ću ti kavu.
Ne znam kako će tata ovo podnijeti. Nikad nije bio bolestan u životu.
Morat će se naviknuti neko vrijeme. -Ne znaš tatu i njegov svjetionik.
Ja ću doći i pomoći. Možda ću ga bolje upoznati.
Lucy? -Budan je.
Tata, kako se osjećaš? -Ne znam. Što se dogodilo?
Našli smo te na plaži. Ispod velikih stijena.
Doktor je rekao da moraš ostati u krevetu. -Ali ne mogu!
Moraš. -Moram upaliti svjetlo!
Žao mi je. To je naređenje.
Što ti radiš ovdje? -Pomogao je dovesti tebe s plaže.
Želiš li nešto pojesti? Neku juhu?
Pretpostavljam da me nećeš pustiti dok ne bude po tvome. -Godit će ti.
Pazi na njega. Odmah se vraćam.
Hvala. -U redu je.
Znate li što se dogodilo? -Pokušavam se sjetiti.
Sinoć ste izašli. Lucy vas je čula.
Bila je i polupana svjetiljka na plaži. -Točno.
Kad je otišla u sobu, uzeo sam svjetiljku i krenuo prema uvali.
Zašto? -Ponovno je plivala, a to sam joj zabranio.
Rekla je da ima osjećaj kao da je netko promatra.
Otišao sam vidjeti mogu li koga pronaći. -Jeste li vidjeli koga? -Ne.
Dogodilo se još jedno ubojstvo. -Tko?
Kochek. Pronašli smo ga danas popodne. -Mnogo je pričao.
G. Sturges, dugo ste ovdje. Što znate o legendi?
Piedras Blancasa? Obalne struje na ovoj točki vrlo su varljive.
Stijene prema moru prekrivene su galebovim izmetom.
Kod lošeg vremena nemoguće ih je vidjeti.
Mnogo se brodova razbilo od te stijene prije ovog svjetionika.
Nema zapisa da je bilo preživjelih.
Uz takvu struju, nije iznenađenje.
Ne, ali ljudi bi radije izmislili legendu.
Neki od ranijih doseljenika su tvrdili da je ovdje živjelo čudovište.
Vjerujete li u to? -Naravno da ne.
Je li ikad netko istražio te špilje?
To je državna zemlja, nikom nije dopušteno.
Imate li što protiv ako ja pogledam? -Nema ničega.
Tada nikom neće smetati ako pogledam. -Opasno je. -U redu.
Jeste li sigurni da se ne sjećate što se sinoć dogodilo?
Da znam, rekao bih ti.
Vidi!
Gdje si je pronašao? Wille?
Razumijemo kako se osjećaš.
Ali ako želimo da prestane ovo bezobzirno ubijanje, moraš nam pomoći.
Moraš mi reći sve što znaš.
Kamo je išla? -Mama ju je poslala u trgovinu.
Hvala. Idemo do Eddieja vidjeti je li stigla onamo.
Njegova će juha biti gotova za čas. Što je bilo? -Ništa.
Vidim da je nešto. Što je?
Je li tvoj tata odlazio iz svjetionika na duže vrijeme?
Zašto pitaš? -Rekla si da se poslije mamine smrti promijenio.
Da. -I kad ste se preselili ovamo, želio je biti sam.
I kad te poslao u školu, nije ti dopustio da dođeš na praznike.
Na što ciljaš? -Kad ste došli ovdje, koliko je prošlo da te pošalje u školu?
Oko dva mjeseca.
Je li se što neobično dogodilo prije nego te poslao? -Mislim da nije.
Ali rekla si da je jedno vrijeme izgledao bolje. -I bio je.
Zašto te je onda poslao? -Nešto što sam radila, neke dječje stvari.
Nastavi. -Kad smo bili na sjeveru, dopuštao mi je da se igram na stijenama
i odlazim sama na plažu. No kad smo došli ovdje, zabranio mi je.
Rekao je da je preopasno. Te stijene nisu izgledale veće od onih na sjeveru.
Tako me jednog dana uhvatio u jednoj od špilja.
Kad me pronašao, bio je mrak, a on je bio bijesan.
Nikad ga nisam vidjela takvog. Poslao me u krevet bez večere,
a u jutro već sam bila spakirana za internat.
Nisam ga vidjela skoro 10 godina. -I uopće ti nije rekao zašto?
Nikad ga nisam pitala. -Čula si za legendu White Rocksa?
Naravno. -Ali nikad nisi bila u tim špiljama?
Mislim da ću pogledati. -Zašto?
Tvoj otac krije nešto od mene. -Nije li to malo neljubazno?
Ne bih rekao. Dao mi je do znanja da ne idem u te špilje.
To je njegov svjetionik, on je odgovoran. -Nije stvar u tome.
Tri su osobe u zadnja 24 sata umrle nasilnom smrću.
Mislim da ne postoji legenda, ali moram biti siguran.
Čak i ako ne poslušaš mog oca?
Još nisam njegov zet. -Mislila sam da mu vjeruješ.
Vjerujem. -Da vjeruješ, ne bi išao u špilje.
Žao mi je. -Mislim da je bolje da više ne dolaziš ovdje.
Eddie! Eddie!
Čudno. Rekao sam mu da ostane ovdje dok ne pošaljem zamjenu.
Pogledajmo vani.
Ne razumijem kamo je Eddie mogao otići.
Pogledaj je li Kochekovo tijelo još uvijek tamo. Ja ću zamrzivač.
Idem tamo.
George, jesi li dobro?
Idi za njim. -Ne sada.
Njega, njega.
Je li mrtav? -Ima potrganu ključnu kost i možda povrijeđena leđa.
Odnesimo ga u moj ured. -Vidi. Same.
Je li to isto?
Polako.
Isto je! -Onda smo našli našeg ubojicu.
Ili je on našao nas. -Možeš li riješiti sve ovdje?
Idem do Freda. -Dobro, George. Budi oprezan.
Lucy! Lucy!
Lucy, moram vidjeti Freda. -Što je bilo?
Dogodila su se još dva ubojstva. -O, ne. Tko? -Eddie i Williejeva curica.
Kako se to dogodilo? -Nemam vremena objašnjavati, moram s Fredom u grad.
Otišao je do litica. -U redu. Slušaj...
Zaključaj. I ne izlazi dok te ne pozovemo.
Stvorenje je negdje ovdje. Nije krenulo ovamo, ali ne riskiraj.
Dobro. -Zapamti. -Dobro.
Dobro si me uplašio. -Žao mi je, Frede.
Što je bilo? -Našli smo ubojicu.
Tko je? -Nije čovjek. Ima preko dva metra i ogromnu snagu.
Ona ljuska koju ste pronašli bila je njegova. Ubio je još dvoje ljudi.
Gdje je? -Pobjegao je južno uz plažu.
Moram reći Lucy! -Ne, ne. Obavijestio sam je. Nisu u opasnosti.
Idemo za njim. Dođi.
Tata, hoćeš li malo juhe?
Čekajte malo. Fred i ja ćemo uz plažu i stijene.
Merit, ti s dvojicom na vrhove stijena. Jake, ti provjeri vezište.
Nemojte se razdvajati. I ne pokušavajte ga sami svladati, niste mu dorasli.
Ako ga sretnete, ispalite tri pucnja. Ali se ne približavajte.
Pričekajte ostale. Jeste li shvatili? -Da. -U redu, idemo!
Pogledaj veličinu otiska! -Da dam signal?
Ne. Čekaj da budemo sigurni da je tu.
Neke od tih špilja mogu imati izlaz na vrh.
Dođi.
Dođi. Sigurno je izašao na vrh.
Ovamo!
Merit je mrtav! Mikea ćemo morati odnijeti i previti.
Moramo pozvati pojačanje. Idemo, treba liječničku pomoć!
Krećemo u lov sutra u zoru. Ponesite Merita, momci.
Tata, tebi je bolje. Veći dio dana si spavao.
Ovo je dobro i toplo. Vratit će ti snagu.
Ne, moram na svjetionik. -Pojedi to pa ćemo razgovarati o tome.
Ne razumiješ. -Razumijem.
Evo, to je bolje. Tata? -Da.
Zašto nisi htio da Fred ide u špilje? -Opasno je.
Je li to jedini razlog? -Što ima između tebe i Freda?
Zaljubljena sam u njega. -Ne želim da ga više viđaš.
Još su dvije osobe ubijene u selu. Znaš li nešto o tim ubojstvima?
Ljudi u selu misle da znaš. -Oni su budale!
Tata, zadnja je žrtva mala djevojčica.
Možda sam ja kriv, ne znam. -Kako to misliš?
Sjećaš se mojih dugih šetnji kad smo tek došli ovdje?
Rekao si da ti pomažu da ne razmišljaš o mami. -Da.
Bilo je mnogo špilja uz litice koje nitko nije istražio.
Primijetio sam neku osobu posebno u vrijeme niske plime.
Jednom kad je plima bila najniža, hodao sam čistinom.
Hodao sam tako... čini mi se, 1,5 km i...
sve dok nisam ugledao svjetlo ispred.
Popeo sam se i pronašao uski otvor velike špilje ispod svjetionika.
Nisam mogao kroz otvor pa sam se vratio.
Ali prije nego sam stigao do izlaza, shvatio sam da me plima zatvorila.
Odjednom sam imao čudan osjećaj da me netko promatra.
I začuo sam nešto poput teškog disanja.
Zaronio sam k otvoru i plivao.
Sutradan sam se vratio na ulaz špilje i ostavio neke ribe koje sam ulovio.
Idućeg jutra ih nije bilo. -Zbog toga si me bio spakirao u školu?
Znao sam da ti ne bi trebalo dugo
dok ne bi pronašla otvor i ušla unutra. Nisam mogao riskirati, Lucy.
Kad si otišla, bio sam još usamljeniji.
Čudno, ali morao sam se brinuti o tom jadnom stvorenju u špilji.
Ribario sam svaki dan i ostavljao ulov.
Na kraju nisam mogao dovoljno uloviti.
Tako sam stavljao mesne otpatke.
Na kraju je odbio ribu i trebao sam više mesa.
A sinoć kad si spomenula da osjećaš kao da te neko promatra...
Morao sam vidjeti. Sigurno sam se poskliznuo na stijenama.
Ne znam. -Žao mi je, tata.
Možeš li se sjetiti još nečeg što se sinoć dogodilo?
Imala sam samo osjećaj da me netko promatra.
Tata, hoćeš reći da si sve ove godine hranio to?
Sve dok Kochek moje ostatke nije dao nekom drugom.
Platio bih mu da je htio. -Znam da to nije uradio iz zlobe.
Ako postoji čudovište, možda sam i ja kriv.
Ne govori to. Nisi mogao znati. -Ali trebao sam pretpostaviti.
Trebao sam pogoditi i reći šerifu...
Ali nekako sam imao zaštitnički osjećaj.
Kao da je to moje.
Kad si otišla, bio sam jako usamljen
i usamljenost mi je bila manja znajući da u blizini živi neko stvorenje.
Znam da je glupo. Ali nikad se nisam povezao s mještanima.
A to je bilo nešto čega sam se trebao držati. -Razumijem.
Dr. Jorgenson je rekao da moraš ostati u krevetu.
Moram upaliti svjetionik. -Ja ću to kad dođe vrijeme.
Prizme se trebaju očistiti i mora se nauljiti.
Jednu noć neće mu biti ništa. -Lucy, moraš mi pomoći!
Bit će vedra noć, ne moraš se brinuti. -A ako je legenda istinita?
Možeš nastradati ako odeš večeras tamo. -Moram, to je moja odgovornost.
U redu. Donijet ću ti toplu odjeću. -Moraš mi pomoći.
Ako se večeras nasuče brod, a on bude tamo u lovu, nitko neće preživjeti.
Odmorimo se malo.
Je li sad bolje? -Da. Idemo dalje.
Bit ću dobro sada. Možeš ići dolje. -Jesi li siguran?
Ako te zatrebam, pozvat ću te. Zatvori vrata i prozore. -Dobro.
Zašto je to? -Jer te volim.
Doktore, mogu li ti pomoći? -Uskoro sam gotov.
Kako mu je? -Bit će u redu.
Dobio je udarac u glavu. Doživio je šok. Natukao ruku.
Ostale povrede ne mogu pronaći.
Ne znam što je sa svim tim njuškanjem.
Imamo čudovište na dohvat ruke. Uhvatimo ga!
Vidjeli ste što se dogodilo. Nismo još spremni za njega.
U redu, žao mi je. Samo sam nervozan. I, što si pronašao?
Definitivno pripada obitelji Diplovertebrona.
Ali neobičnog porijekla. -Od kud je došao?
Iz opisa što ste mi dali vi i doktor i pažljive analize ovih ljuski,
rekao bih da je s dna mora. -Ne razumijem.
Po strukturi ove ljuske, očito je da može izdržati velike pritiske.
Koji mogu biti samo na velikim dubinama.
Čini se da je sposoban i za život izvan vode.
To me uvjerava da je iz podzemne špilje. -Misliš da je neka riba?
Ne. Ali ima velike sličnosti s gmazovima.
Poput krokodila? -Točno.
Naravno, ne znamo od kud je i kako je došao ovdje. Mogu nagađati.
Ali rekao bih da je mutant iz porodice gmazova.
Moramo odlučiti. Ima li mozak za racionalno razmišljanje ili je zvijer.
Ako može razmišljati, onda smo u problemima.
Dobro, Mike, odmari se neko vrijeme. -Hvala, doktore.
Što vi mislite? -Mislim da trebamo utvrditi uzorak njegovih postupaka.
Zagovarate reptilsku teoriju? -Objašnjava glad za krvlju.
Objašnjava i njegov izgled. -Jeste li primijetili što u njegovom izgledu?
Ne mnogo, prebrzo se sve dogodilo.
Jedino bih rekao da se oslanja na miris. -Zašto to mislite?
Nismo ga otkrili dok George nije otišao u hladnjak.
Ili je vrlo pametan, otišao je tamo pa se skrivao,
ili nije osjetio opasnost dok mu se nismo približili. -Možda je zaspao.
Da mu je sluh dobar, probudio bi se davno prije.
Mislim da nije slučajno otišao u Kochekovu trgovinu.
Mislim da je namirisao meso, ušao, sreo Kocheka,
sredio ga i otišao u hladnjak po još hrane.
A tad je jadni Eddie ušetao u smrtonosnu zamku. -Točno.
Misliš da je osjetio ili znao ako ostane tamo da će biti nahranjen?
Onda imamo čudovište koje razmišlja. -Slažem se.
Htio bih ga uhvatiti živog. -Nemamo nikakve šanse.
Ne mogu to dopustiti. Odgovoran sam za sigurnost ljudi u gradu.
Imamo čudovište u rukama i želim ga mrtvog.
George, možda je sigurnije da ga uhvatimo. -Slažeš se s njim?
Neće ga biti lako ubiti, čak i ako želimo.
Vidio si što je bilo kad ga je pogodio nožem. Možda uspijemo puškom.
Ne znam. Ali znam da je naša najveća prednost mozak.
Upotrijebimo ga, bez rizika. -Slušajte malo.
Donijet ćemo mrežu i staviti je ispod litice, staviti govedinu u sredinu.
Kad dođe po meso, bacamo mrežu i lovimo ga.
Vjeruj mi, George, to je najsigurnije.
Ako ga stjerate u kut, tko zna koliko će ljudi ubiti.
Osim toga, Fred je u pravu. Može dati mnoge odgovore o evoluciji.
Kao i proslaviti naš grad. -Pretpostavljam da ste u pravu.
Da nisam siguran, ne bih to ni predlagao. -U redu, idemo u grad.
Želim vidjeti čiste ulice prije mraka. A tad u garažu razraditi plan.
Vidimo se kasnije.
Zovite me ako vam trebam. Bit ću ovdje.
Dođi, Ring! Ring?
Ring! Ring!
Dođi, Ring!
Bok. -Bok.
Kako je Mike? -Bit će sve u redu.
Jake, Fred treba mrežu i uže. -Zašto?
Imam ideju kako najsigurnije uhvatiti čudovište.
Ako možemo dobiti mrežu, mislim da ćemo uspjeti.
Imaš li koju? -Mislim da imam. Morat ću pogledati.
Dobro, ubrzo se vraćam. Moram u ured. -Uzmi Jeep. -Hvala.
Tata? Doći ću, samo da se presvučem.
Došao san da vidim kako ide. -Dobro bi nam došla pomoć.
Dobro, što da radim? -Pomozi nam da ovo spojimo.
Što ćeš raditi s njim ako ga uhvatiš?
Predati ga sveučilištu. -Što će oni s njim?
Pronalazak žive poveznice u evoluciji vrste može odgovoriti na puno toga.
Valjda. Ali neće se napraviti ova mreža.
Frede. Zabrinut sam. -Što je bilo?
Primijetio sam da svjetionik nije uključen.
Bolje nazovi Lucy i vidi je li sve u redu.
Nitko se ne javlja. -Jesi li okrenuo pravi broj?
761. -Pokušaj opet.
Nešto nije u redu. Bolje da odem provjeriti.
Idi. Ja ću skupiti neke ljude i doći ću što prije. -Idem s tobom.
Lucy! Lucy!
Lucy!
Tata.
Ring.
Vrati se, Lucy, ne možeš ništa. Trči! -Idem po pomoć!
Požuri, čudovište je u svjetioniku s tatom.
Ostanite tu, on je u tornju!
Zabarikadirajte ispred. Imat ćemo ga u stupici. Ja sam dobro.
Nikad neće probiti čelična vrata!
Koristit ćemo mrežu da blokiramo ulazna vrata.
Imate dodatnog užeta. Ima li još užeta? -Straga.
Ja ću donijeti.
Možete li mi dati uže?
Bacit ću ga i napravit ćemo stolicu za spuštanje.
Pazi! Pazi!
Nemoj pucati! Možeš pogoditi Sturgesa.
Vraćaj se, dragi!
Svijetli mu!
Lucy, upali svjetlo!
Frede!
PREVOD: - Eugena.
Dorada titla: Lemonzoo