Godmorgen. Vil De ringe major Bernard op til mig?
Tak.
Hallo? Tak.
Alan? Det er Gordon. Du kommer herned i dag, ikke?
Gider du tage en bog med til mig? Det er...
Gordon?
Hallo? Omstillingen?
Pokkers. Forbindelsen er afbrudt. Det var min svoger.
- Vil De prøve igen? - Javel.
Hallo? Vi er blevet afbrudt. Kan De prøve Midwich 25 igen?
Hallo? Vil De være venlig at lægge røret på?
Rædslen fra himmelrummet
I over en time? Måske er hans telefon i uorden.
Præstegården, købmanden og posthuset svarer heller ikke.
- Sådan er telefonen på landet. - Det ved jeg, men se her.
Midwich er her. Fjerde brigade øver i dette område.
Jeg skulle alligevel derned i weekenden. Må jeg rejse lidt før?
I orden, Alan. Ring til mig senere. Jeg er her til klokken fem.
God weekend. Og hils Gordon fra mig.
Det skal jeg gøre. Farvel.
Dav, Gobby. Hvad er der galt med telefonerne?
Sjovt, De spørge. Jeg leder efter bussen. Den er ikke kommet.
Vi kan heller ikke komme igennem på telefonen.
Der er din bus, Gobby.
Jeg må hellere se efter.
- Hvem er den lokale kommandør? - Ward Johnson.
Hvis han vil have autorisation, så skal han ringe til mig.
Og Alan... Hold det fra pressen.
Der må ikke udbryde panik. Ring, når du ved noget.
Javel.
Stil mig igennem til den sydøstlige kommando.
Denne vej, sergent.
MILITÆRØVELSE
Se, kanariefuglen.
- De behøver ikke at gøre det. - Jeg forsøger, sir.
- Alan. Hvad foregår der? - Doktor. Det var godt, du kom.
- Hvad er der med ham? - Det prøver vi at finde ud af.
- Vil du undersøge ham? - Tag gasmasken af.
Pulsen er normal. Han trækker også vejret normalt.
Han er ganske enkelt besvimet. Nu vågner han.
- Hvad foregår der? - Hvornår var du sidst i landsbyen?
Jeg kørte derfra klokken 10.
Nu er der vejspærringer overalt. Jeg er nødt til at tage tilbage.
Jeg tror, at hele Midwich har det som ham.
Så, kammerat. Tag det roligt.
Hvad kan sende en mand i gulvet og trænge igennem alt det udstyr?
- En gasart? - Nej.
Hvad det end er, så holder det sig inden for et bestemt område.
Koldt... Iskoldt.
Jeg har det fint, men jeg fryser. Mine hænder føles som is.
Midwich til Charlie Alfa. Ser du noget?
- Alt ser normalt ud. - Lad mig tale med ham.
Det er major Bernard. Ser du ikke noget usædvanligt? Intet rører sig?
Nej, intet. Det er faktisk lidt underligt. Intet rører sig dernede.
Jeg kan se nogle mennesker, men de bevæger sig heller ikke.
- De ligger på jorden. - Som om de var faldet om?
Ja.
Flyv langsomt lavere, men stig op, hvis du mærker noget.
- Hvordan mærke noget? - Noget usædvanligt.
Jeg ser stadig ingen bevægelse. Jeg går længere ned.
Forsigtig ...
Rolig ...!
Advar samtlige fly i regionen. De skal undgå luftrummet i dette område.
Midwich kalder basen. Det er en nødsituation.
Advar alle fly mod at flyve ind i området.
51 grader, 10,30 minutter nord, 1 grad, 11,20 minutter vest.
Minimumshøjde: 5.000 fod. Slut.
Hold da op! Se!
Gordon?
Undskyld, skat. Jeg må være faldet i søvn.
Klokken er næsten tre! Hvorfor vækkede du mig ikke?
Jeg må hellere lave noget frokost.
Anthea ...
Jeg lå på gulvet og sov.
Det er noget underligt noget.
Jeg fryser.
Ilden er næsten gået ud.
Er du... Besvimede vi?
- Vi fik et blackout. - Hvorfor?
Mine hænder er følelsesløse.
- Gordon, hvad er der sket? - Jeg ved det ikke.
I er uskadte...! Jeg kunne ikke komme igennem.
- Hvad mener du med uskadte? - Vi var væk i flere timer.
- Det må være et gasudslip. - Hele landsbyen faldt i søvn.
Midwich har været afskåret fra omverdenen i flere timer.
- Har I fundet noget? - Intet usædvanligt.
- Mr. Zellaby. - Ja, Miss Ogle?
- Er de fra telefonselskabet? - Nej.
- De kan ikke narre os. - Jeg er i gang med ...
Vi er jo ikke helt dumme, vel? Det er ikke noget normalt.
Jeg kræver en officiel forklaring, mens De undgår rygtespredelse.
Undskyld mig ...
Jordprøver? Planter?
Og insekter, græs, vand. Prøverne skal tages i en fart.
Det er professor Gordon Zellaby.
Ingen er kommet alvorligt til skade. Kun nogle få blå mærker ...
Det var heldigt, at ingen sad i badekarret.
Det mindste, de kan gøre, er at tilbyde os erstatning.
- Men De har det godt? - Ja, og det er ikke deres skyld.
Hun mener, at ingen jo forventer at falde i søvn inden aftensmaden.
Hvad det end har været, så var det statisk, lugtfrit usynligt.
Hverken radar eller Geigertæller viste noget.
Vi fandt ingen fysiske, biologiske eller psykologiske ændringer.
Det giver jo ingen mening.
Man ser ikke effekten af røntgen og gammastråler med det samme.
- Folk må holdes under observation. - Også Dem.
- Der er ikke plads i sanatoriet. - Affæren må holdes ude af rampelyset.
- Landets sikkerhed? - Det kan man sige.
Vi er på herrens mark, til vi kender årsagen.
Hold øjnene åbne. Og giv mig besked gennem Alan.
- Flere sikkerhedsforanstaltninger? - Man kan ikke lade være.
- Ellers andet, Mrs Zellaby? - Nej tak.
Hvis De bliver ved, skal jeg bestille flere agurker.
Ja, jeg spiser ret mange af dem.
17 pund og seks pence Skal det skrives?
- Hvordan har professoren det? - Han har det særdeles udmærket.
- Farvel. - Farvel.
Miss Ogle ...
- Jeg tror, der er nyt på Kyle Manor. - Hvilken slags nyt?
Davs.
Jeg sagde "davs".
- Hvor længe har du været her? - Timevis.
Jeg har opdaget noget spændende. Her er prøverne.
Tag nu denne helt normale Pelargonie. Hvis man lavede en ...
Hvorfor kyssede du mig på den måde?
Hvad er din hemmelighed? Der er sket et eller andet.
- Hvorfor er du så glad? - Sæt dig ned et øjeblik, Gordon.
Du skal ikke være bekymret.
Vi har med succes krydset en Gordonius med en Antheum.
Der går lidt tid, før vi kender resultatet.
Så må du hellere sætte dig. Vil du have te?
En drink? Nej, det er forkert ... Noget at spise?
- Ja tak. - Hvad?
Ost, agurker, ansjoser. Mine nye livretter.
Har du ikke bemærket det? Mrs Plumpton fra købmanden gjorde.
Jeg har været opslugt af mit arbejde, men ikke mere ...
Tak, min elskede. Du har gjort min lykke komplet.
Især fordi jeg er gammel nok til at sætte pris på det.
Hvad var det, du ville have? Ost, agurker og ansjoser ...
Der er ikke nogen tvivl.
Milly, jeg ville ønske, jeg kunne trøste dig, -
- for jeg ved godt, hvad disse folk i landsbyen vil sige til det.
Men jeg vil gøre alt for at hjælpe dig og barnet.
- Tror du, at jeg ville... - Der er ikke skyggen af tvivl.
Hvis du vil have, at jeg taler med nogen om det ...
Men jeg har aldrig ..! Det er umuligt.
Tak for gaven, Jim. Har du købt det i Tokyo?
Det er et smukt apparat. Man kan tage gode billeder i det her lys.
Jan, se på mig. Måske skulle jeg blive fotograf.
Jan, vend dig nu om.
Jeg vil se ... Hvad er der i vejen med dig?
Jim kommer hjem, og du ser ud, som om nogen er død.
Selvmordsforsøg. Janet Pavle, hvis mand var vendt hjem fra havet.
Milly Hughes, Rose Shepherd og Mary Burnett har tabt forstanden.
- Fortæl os, hvad der er sket! - Nu må du tie.
Det ville være uetisk.
Hvordan tror du, jeg har det?
Jeg blev sent gift. Da min kone sagde, hun var gravid, -
- blev jeg ovenud lykkelig. Kom ikke her med snak om etik.
Det her angår os alle.
I denne situation er De nødt til, at bryde tavshedspligten.
Fire kvinder har været hos mig.
- En af dem er bare 17 år. - Evelyn Harrington.
Hun var ræd, og jeg med. Jeg har set dem vokse op.
De kan ikke forklare det, og jeg er tvunget til at tro på dem.
Samtlige frugtbare kvinder i byen får altså et barn.
- Jeg nægter at tro det. - Det er et faktum!
Og de er alle sammen blevet gravide siden den dag for to måneder siden.
Næste.
Det er Anthea Zellabys.
Lad os kigge på det.
Et fuldkommen perfekt foster.
- Men er det... normalt? - Mere end det.
Fostret er syv måneder, men der er kun gået fem.
Barnet er helt normalt, siger Dr. Willers.
- Jamen, så er vi jo glade. - Det skal nok gå.
Tror du virkelig på det?
- Du er træt, skat. - Ja, jeg er træt.
For jeg ligger hver eneste nat og spekulerer.
Du skal ikke være urolig mere. Dr. Willers siger...
Jeg er da ligeglad. Det er ikke noget monster, men et fint barn.
- Men hvad siger det mig? - At du skal have et barn.
Men hvis er det? Dit? Hvad slags liv er det, der vokser i mig?
Hvad slags hjerne har det? Hvor kommer det fra?
Hold op!
Vi er nødt til at være rationelle.
Der er ikke andet at gøre end at vente.
Måske er det vores barn, måske ikke ...
Gordon.
Jeg er bange.
Jeg er så bange.
Jeg håber, ingen af dem overlever.
Det er latterlig, som jeg opfører mig.
- Mrs Zellaby har det fint. - Og barnet?
- Perfekt. - Dav, Gordon. Har du en cigaret?
- Hvad med barnet? - Perfekt. Det vejer næsten 10 pund.
Mærkelige øjne ... Du må godt gå ind nu.
- Har du en cigaret? - Selvfølgelig.
- Hvor mange er der født i aften? - Antheas barn er nummer tre.
- Hvor meget vejer de andre børn? - Alle sammen omkring 10 pund.
De har alle sammen mærkelige øjne.
Og jeg var så bekymret ... Har du set ham?
Han er så smuk.
Gordon, jeg elsker dig meget højt.
Han må være jaloux.
Ti stille, Bruno. Læg dig ned.
Flot fyr, ikke sandt?
Prøv at se, doktor. Det er et hår.
Den ene side er flad, den anden er buet.
- Det ligner et stort D. - Det stammer fra min søn David.
Har du set denne hårtype før? Og har du set deres negle?
Ja. De er smallere end vores. De dækker ikke hele fingerspidsen.
- Hvad viste blodprøven? - Det er for tidligt at sige.
Børnene virker normale bortset fra disse undtagelser:
Deres mærkelige øjne, en ukendt hårtype og abnorme negle.
Deres fysiske udvikling er forbløffende.
De er fire måneder gamle, men udviklet som et barn på 18 måneder.
Hun vil ikke holde op!
Hvad skete der?
Jeg gav David flaske. Jeg må have glemt at mærke på den.
Det var for varm. Han spyttede den ud.
- Han gloede mærkeligt på hende. - Hent min taske i bilen.
Er det en grund til at skolde sig selv?
Man kan ikke se, hvordan man åbner denne æske, -
- men hvis du gør, som jeg har vist dig, åbner den. Prøv, om du kan.
Sådan.
Nu har du den.
Flot. Det viser, at det var godt, jeg blev gift med din søster. I har hjerne.
Jeg kan ikke selv. Men se nu godt efter.
Og husk: Han er kun et år gammel.
Luk æsken op, David.
Der er et stykke chokolade i.
Du skal i bad.
- Det er utroligt. - Synes du? Kom lige.
- Der er bare chokolade i æsken. - Hun må ikke få chokolade.
Det skader ikke. David har også fået.
- Du har jo ikke vist hende det. - Netop. Det var ikke nødvendigt.
Hvis du viser en af dem noget, ved de det alle sammen.
Keith, kan du så give ham den tilbage!
Nej, Nancy. Lad dem være.
Ted, kom ind! Jeg vil ikke have at du leger med de børn.
- Hvor er min Philip? - Det er hans tur til lektierne.
- Han er hos Dem. - Det er også hans hjem.
De vil helst have, at vi går, ikke?
I køber altid det samme. 12 glas til 15 shilling.
- De vil helst være fri for os. - Det har jeg aldrig sagt.
Men De tænker det! De behøver ikke at være bange for os.
Men fremover sender vi en anden til at hente vores bestilling.
Farvel, fru Plumpton. Farvel, Miss Ogle.
Er du parat, Gordon?
- Kaffe? - Nej tak.
Burde vi ikke fortælle Anthea om konferencen?
Der er ingen grund til at skræmme hende, bare fordi du er bange.
Jeg er ikke så kold og videnskabelig, som du er.
Folk måles ikke på deres intelligens.
Disse børn er onde, men du ser det ikke.
Men de er børn. De er ikke født med moralske værdier.
- Det lærer de med deres intelligens. - Du tænker ikke på andet.
Måske accepterer de ikke vores idé om moral.
- Vi er nødt til at gøre et forsøg. - Du ser David som en ny Einstein.
Din søn David skal løse universets gåde.
Anthea søn. Det er ikke bevist, at han er min.
- Hvor er far taget hen? - Til London. Du skal skynde.
- Hvorfor det? - Ellers kommer du for sent.
- Nej, hvorfor skal han til London? - Noget arbejde.
- Hvad slags arbejde? - En konference.
- Vil du ikke have, at jeg hjælper? - Det er på tide jeg kan selv.
Det mener far også.
Din finger!
- Lad mig gøre det. - Det gør ikke ondt.
Det kan blive betændt. Sådan ...
Du sagde, jeg skulle skynde mig. Farvel, mor.
Farvel, David.
Jeg har indenrigsministerens tilladelse -
- til at fortælle Dem, at der findes flere kolonier af sådanne børn.
I det nordlige Australien blev der født 30 børn på samme dag.
Men der var noget galt. De døde alle inden for ti timer.
I en eskimolandsby blev der født ti. Landsbyen brød sig ikke om dem.
Lyshårede børn, mørke mødre, det var tabu. Ingen børn overlevede.
Der var to kollektive blackouts i den kommunistiske verden.
En her ved Irkutsk ved grænsen til det ydre Mongoliet.
Mændene dræbte både børnene og mødrene.
Den anden var i de nordvestlige bjerge. Alle børnene overlevede.
Børnene der får undervisning på højeste niveau.
Alle steder skete der det samme som i Midwich på samme dag.
Det er tre år siden. Ved vi noget om deres oprindelse?
- Meget lidt. - Zellaby, De må da have en teori.
Han er for involveret i sagen.
Mener De, at mit faderskab påvirkning min objektivitet?
- Det har jeg grund til at tro. - Hvad siger de andre?
Dr. Carlisle?
Det kan være en mutation.
En pludselig og uforklarlig ændring i dyre- eller plantelivet.
Og en ny variant opstår.
Forklarer det bevidstløsheden?
- Nej, det gør det ikke. - Er der flere teorier?
Der kan være tale om en overførsel af energi.
Vi kan sende radarsignaler ud i rummet med stor præcision.
Vi modtager hele tiden elektriske impulser tilbage fra andre planeter.
- Impulser er energi og materie. - Ja, men hvad siger det os?
At andre væsener ude i rummet måske kan gøre tingene bedre end os.
Børnene er altså kommet til os med impulser fra det ydre rum?
Der er kun en teori, men der er intet, der modbevise den.
Børnene kan være mutanter. Fremtidens mennesker.
Vi har brug for mere tid ...
Vent lige, Zellaby. Hvad er der sket i Midwich.
En række uheld med normale børn efter kontakt med... de andre.
- Alle børn kommer op at slås. - Ikke på denne måde.
Uden direkte vold skete der det for to uger siden, -
- at en dreng, en god svømmer, druknede på uforklarlig vis.
- Der kan let ske ulykker med børn. - Du har selv set det.
Du har set børnenes særlig evner, og hvordan de bruger dem.
Det er netop derfor, vi har brug for tid.
Børnene er ikke til at stoppe, hvilket kan få fatale konsekvenser.
- Hvad foreslår du så? - At de bliver spæret inde.
- Hvorfor dræber du dem ikke bare? - Det er ikke nogen politistat
Du fratager videnskaben alle tiders største chance.
- Chance for hvad? - At studere dem.
Der er ikke blevet sagt noget om deres evners karakter.
De har en kollektiv hjerne.
Det er noget helt nyt. Som myrer eller bier.
De klæder sig ens. Og det, ét barn lærer, lærer de alle sammen.
Én hjerne i 12. potens. Forestil Dem, at vi kunne styre deres intelligens.
- 100 år forud med ét skridt. - Med risiko for tilintetgørelse.
Vil du spærre dem inde af frygt for det ukendte?
Men Leighton har ret. Der er en potentiel fare.
Vi er rådgivere, videnskabsmænd, regeringens eksperter.
Men se på verden. Har vi forbedret den?
- Måske er børnene svaret. - På hvad?
Måske kan de gøre en ende på krig og sygdom, al verdens elendighed.
- Eller gøre det af med os. - Vi skal udnytte deres evner.
Hvad er dit forslag?
Vi samler dem under ét tag, og holder dem under observation.
- Det kan jeg ikke tage ansvaret for. - Jeg påtager mig det fulde ansvar.
Giv mig et år.
Det kan da ikke være for meget, når der står så meget på spil.
Giv mig et år.
Udmærket. Jeg skal anbefale Deres kompromis.
Tak, mine herrer.
Slut for i dag. I morgen behandler vi strukturen.
Og fra i morgen skal I bo her.
- Hvorfor smiler du, David? - Du kan ikke formulere spørgsmålet.
Jeg behøver ikke at luske udenom. Jeg ville spørge ...
- Hvilke tanker kan du læse? - Alt på overfladen.
Tankeprocesserne, de slutninger, der fører til det talte ord?
Nej ... Men det kommer.
Det er ærlig snak. Tak for det. Så har jeg da stadig lidt for mig selv.
Mit spørgsmål er: Ved I, om der er liv på en anden planet?
Det er muligt, at der er liv andre steder end på Jorden, ikke?
Vi kommer ingen vegne.
Hvorfor gør fly jer nervøse?
- Du har meget opmærksom, far. - Det er ikke noget svar.
Indtil for nylig kunne vores styreevner ikke nå så højt op.
Men det kan den nu?
- Hvad vil I gøre med den styrke? - Vi ved, hvad du er ude efter.
Det er bedst, du ikke stiller den slags spørgsmål. Vi vil lære af dig.
Så slutter vi for i dag.
- David. - Ja, far?
Jeg følger dig hjem.
- Du behøver ikke at flytte, David. - Jeg vil gerne.
Fordi de andre også flytter ind på skolen?
- Ja. - Din mor er meget ked af det.
Mange forældre sender deres børn på kost skole. Og David er tæt på.
Så du ombestemmer dig ikke?
Nej.
Det var vist det hele.
Tak.
Det må du undskylde. Det var min skyld.
Går det?
Kan De udtrykke det lidt klarere?
Det er vanskeligt, -
- men vi skal afgøre, hvem der er ansvarlig for hans død.
Jeg har svært ved at huske ...
De fortalte politiet, at De hørte bremserne.
Ja. Det er korrekt.
Han steg ud af bilen ...
Og hvad gjorde han så?
Så steg han ind i bilen igen...
Og kørte lige ind i muren.
Tak, mrs. Zellaby. Jeg tror, vi ved nok. Sagen er klar.
Afdøde Edward Pavle var lige ved at påkøre et barn.
Han gik i chok og kørte ind i muren.
Det var en ulykke.
Mrs Zellaby, De ved godt, at de dræbte ham. Bare spørg dem!
Hvem er han?
- James Pavle, afdødes bror. - Jeg overhører dette udbrud.
Midwich lever på en vulkan. Før eller siden eksploderer den.
- Vi har stadigvæk ingen beviser. - James Pavles død ...
Jeg er mere opmærksom på situationen, end du tror.
De myrdede min bror! Nogen må stoppe dem.
- Du kan ikke stoppe dem med det. - De er ikke mennesker!
Gå hjem, Jim. Gå nu, før de kommer tættere på.
Udmærket, mr. Zellaby.
Jeg ved det! Jeg bærer ansvaret.
Uden min optimisme havde de to mænd nok været i live.
- I London vil de se blod. - Jeg nåede ikke ind til børnene.
Folk kræver handling. Landsbyen er ved at gå i panik.
Hvis bare jeg kunne læse deres tanker, som de kan med os ...
Påstår du, at de har tanker?
- Alan? General Leighton til dig. - Undskyld mig.
Tak.
Ja, sir?
Jeg forstår.
Det er, som om deres tanker er beskyttet af en mur.
Hvis jeg bare kunne bryde igennem den.
Må jeg bringe det videre? Tak. Farvel.
Sagen udvikler sig alvorligt.
Russerne har fået en kanon, -
- som kan ramme med en atomgranat på 100 kilometers afstand.
De prøvede den i går på Raminsk, hvor deres børn bor.
- Raminsk eksisterer ikke mere. - Er alle omkommet?
Ja. De kunne ikke advare folk, uden at børnene fandt ud af det.
Deres børn udvikler sig hurtigere. De overtog magten.
Et forsøg på at flytte børnene viste sig at være en katastrofe.
Så nu skal Midwich udraderes?
Nej. Men med det i Rusland in mente, har dit kompromis slået fejl.
Leighton kræver handling, før det er for sent.
Dræbe børnene?
De træffer en afgørelse i aften.
De har kaldt mig til London.
Det må få en ende!
Først Ed, og så Jim Pavle. Og myndighederne gør ingenting.
Skal vi vente til de slår os alle sammen ihjel?
Så følg med!
Kom her, David. Jeg vil tale med dig!
- En mand er blevet dræbt. - Vi må beskytte os selv.
- Loven beskytter jer. - Den er vi ligeglade med.
Hvis I tror, at I kan leve efter jeres egne love ...
De tænker på det, der skete med børnene i et andet land.
- Ja. Så ved du, hvad der er i vente. - Det sker ikke for os.
Vi skal overleve, koste, hvad det vil.
De tager ikke til London.
Vi er de eneste overlevende. Vi er fast besluttet på at overleve, -
- og De kan ikke standse os.
De skal lære at lade os være i fred.
Lad os være i fred!
Han er uden for livsfare. Gå ned i biblioteket, så kommer jeg.
Jeg har aldrig set et så alvorligt tilfælde af chok.
Han var fuldkommen lammet.
Hans pupiller er ved at være normale igen.
Hans puls er ikke så hurtig mere, farven vender tilbage.
Jeg har aldrig set noget lignende før. London må snart sende soldater.
Jeg har talt med general Leighton. Soldater løser ikke noget.
Børnene ville bare få dem til at skyde hinanden.
- Men hvad er løsningen så? - Aner det ikke. Ikke flere døde.
- Er der ingen grænse for deres magt? - Kun den, hjernen sætter ...
- David. Hvad laver du her? - Jeg vil tale med min far.
Hvorfor gør du de forfærdelige ting?
Hvor du end kommer fra, så er du en af os nu.
Kunne du ikke lære at leve sammen med os?
Jeg vil tale med min far.
Majoren bliver rask.
Vi ville kun advare ham. Og alle jer andre.
Lad os være alene, Anthea.
- Du er ikke bange for os. - Nej.
Men jeg har desværre fejlbedømt jer.
Hvis du ikke havde følelser, kunne du være lige så mægtig som os.
- Ja. - Du når aldrig op på vores niveau.
- Tiden er inde til at rejse. - Hvorhen?
Vi skal væk herfra, inden de forsøger at slå os ihjel.
- Hvad vil I gøre? - Sprede os.
Vi kan snart danne nye kolonier selv.
Vi har tiltrukket os for meget opmærksomhed. Du skal hjælpe os.
Hvordan?
Du skal få os væk herfra uset.
Du skal finde plejefamilier til os forskellige steder i landet.
Jeg skal bruge nogle dage til at organisere det.
Det skal blive mellem os. Ellers sker der flere ulykker.
Fortæl, hvad du har arrangeret ved lektionen på fredag.
- Du ved, du ikke kan narre os, ikke? - Jo.
Så lad os høre, hvad du har arrangeret på fredag.
- Godnat, far. - Godnat, David.
En mur ...
- Har du det bedre? - Ja. Synet er stadig lidt tåget ...
Jeg giver lige Gordon besked.
Kan du huske det her?
Du var i en mørkeblå kjole. Dit hår var længere dengang.
Det fangede måneskinnet.
- Vi er parate. - Godt.
- Gid ... - I er i London om en times tid.
- Gid du ville tage med. - Jeg har ting at ordne her.
- Og Alan kan ikke køre selv. - Som man dog kan føle sig unyttig.
- Går du over til børnene i aften? - Ja. Som hver onsdag og fredag.
- Efter alt det, der er sket? - Ja.
Jeg tror, jeg har fundet en måde at trænge igennem til dem på.
- Hvordan? - Det fortæller jeg, hvis det lykkes.
Kom, du skal ikke køre hele natten.
- Så, så. Det ligner da ikke dig. - Jeg ved det godt.
Det er fjollet, men jeg er bange for dem. Og jeg er urolig for dig.
De gør mig ikke noget. På en måde stoler de på mig.
Selv David accepterer mig. Uden følelser selvfølgelig.
Alt i orden?
Gå nu.
Pas godt på hende, Alan.
- Jeg ringer i morgen. - Ja, i morgen.
En mur ... Jeg skal tænke på en mur.
Du kan ikke komme med. Pas godt på din mor.
Hvad mente han, Alan?
Hvorfor sagde han, du skulle passe godt på mig?
Det ved jeg ikke. Det er bare noget, man siger.
- Hvad er der? - Jeg vender om, Alan.
- Hvorfor? - Jeg vender om.
Godaften, børn. Vi skal tale om atomenergi, -
- og hvordan visse opdagelser for 100 år siden -
- ændrede vort syn på elementerne og atomets position.
Du skulle fortælle os, hvad du har arrangeret.
Atomets position ...
Klokken er 20.27. Hvorfor er du nervøs?
Hvad jeg har arrangeret ... Det fortæller jeg om lidt.
Men først vil jeg gøre min lektion om atomenergi færdig.
Du er ikke tænker på atomenergi.
Du tænker på... en mur!
En mur, en mur, jeg skal tænke på en mur.
En mur ... Jeg skal tænke på en mur.
Den er næsten halv ni. En mur ...
Bare et par sekunder til. En mur ...
Tekstning: www.sdi-media.com