De mere eventyrlystne af jer...
kan måske huske vore tidligere ekskursioner ind i det makabre.
Vores besøg til hjemsøgte bakker...
til skræmmende steder og spøgelser.
Denne gang har vi en endnu mere sær historie at fortælle.
Blod.
Historien om en kærlig gruppe mennesker...
der tilfældigvis er morderiske.
SOLVANG - CALIFORNIEN - 1948 - JUNI
Nej, Warren, det er min.
VENTURA I CALIFORNIEN - I DAG
Souvenirs
Goddag.
Jeg vil gerne have et værelse med bad, tak.
- Ikke ud mod gaden. - Javel.
- Dobbeltseng eller to senge? - Dobbeltseng.
For hvor længe, frøken?
Indtil 6. september.
Ville 5 dollars pr. dag være godt nok?
Er det Deres bedste værelse?
Vi har en suite til 7,5 dollars, men den lejer vi normalt ud til par.
Jeg tager dobbeltværelset.
Værelse 17, fru Webster.
Frøken Webster.
Eddie.
Nej.
Dem.
Jeg laver lidt af hvert her.
De burde lade vinduerne stå åbne her...
så her ikke bliver så indelukket, men nej.
Er De gift?
Gift? Nej.
Men det betyder ikke, at jeg ikke har tænkt på det.
Jeg vil gerne bede om nogle isterninger.
Og måske også nogle glas?
Bare nogle isterninger.
De kommer med det samme.
Kom ind.
Hvad hedder De?
Jim. Jim Nesbitt.
Jeg hedder Miriam Webster.
Det ved jeg. Jeg så det i bogen.
Hvis ikke der er nok, kan jeg hente noget mere.
Dér er Deres drikkepenge.
Ved De, at her er 100 dollars?
For en spand is?
Der er mere end det.
Tæl dem.
1.900 dollars.
2.000 dollars i alt. De er Deres.
- Hvem skal jeg slå ihjel? - Ingen.
Hvad skal jeg så gøre?
Gifte Dem med mig. Den 6. september.
Wow.
Det ville ikke være så slemt, selv uden dem her.
Udmærket.
En anden ting. Ægteskabet bliver annulleret...
straks efter ceremonien.
Annulleret? Mener De...
- Vi behøver vel ikke skynde... - Forstår De det?
Jeg forstår, hvad De siger, men jeg forstår ikke hvorfor.
De behøver ikke at forstå det.
De henter mig ved midnatstid den 6.
Hvad går det her ud på?
Okay, Miriam.
Hvad har jeg at miste?
Ikke meget.
Er du klar til den lykkelige begivenhed?
'Alfred S. Adrims. West Third Street 1623.'
- Ved du, hvor det er? - Ja.
Men hvorfor skal vi derud?
Fordi der skal vi hen.
Hvordan vil du få ægteskabet annulleret på det her tidspunkt?
Det her er det mærkeligste, jeg nogensinde har været med til.
- Lader du nøglerne sidde i? - Hvem skulle stjæle den skrotbunke?
FREDSDOMMER
Intet lys, hvad?
- Hvad vil I på denne tid af natten? - Vi vil gerne giftes.
- Det er sent. Kom tilbage i morgen tidlig. - Vil De ikke nok?
Vi har kørt så langt, og vi skal køre endnu længere.
Vi skal nok betale. Ekstra.
- Er I sikre på, I har penge? - Ja.
Kom ind. Jeg spørger, om han vil gøre det.
Vent her.
Jeg havde aldrig troet, at jeg ville blive gift i sådan et hul.
Hvorfor kan I ikke vente med at blive gift på et ordentligt tidspunkt?
Når I er blevet gift, finder I ud af, at der er tid nok.
Og mere til.
Vi beklager. Gør vi ikke, skat?
De vil gerne gøre det, ikke?
På det her tidspunkt bliver det dyrt.
- 50 dollars. - 50 dollars?
- Er De Alfred S. Adrims? - Ja.
Betaling forud.
Og 2 dollars ekstra for musikken.
- Det vil forstyrre naboerne. - Så spil lavt!
2 dollars.
Nå, lad os komme i gang.
I to står derovre.
- Hvor er min bog, Martha? - Hvor du lagde den sidst.
Lad mig se jeres papirer.
Du er Webster? Du er Nesbitt?
Du må godt stoppe nu.
Tager du denne kvinde som din ægtehustru?
Det gør jeg vel.
- Sig 'ja'. - Ja.
Tager du denne mand som din ægtemand?
Ja.
Har I ingen ring?
På hende.
Tag handsken af, så han kan få ringen på.
Med delstaten Californiens bemyndigelse...
erklærer jeg jer hermed at være ægtemand og hustru. Tillykke.
Nu får jeg lov til at kysse den lille dame.
Tilkald politiet!
Ring efter en læge!
Tilkald politiet!
Vi afbryder dette program med en meddelelse fra politiet.
Fredsdommer Adrims blev myrdet i sit hjem i Ventura i nat...
af en ung kvinde, der beskrives således:
Cirka 1,70 meter høj, blond, omkring 20 år.
Hun er iført en beige frakke, ingen hat...
og menes at køre i en Chevrolet fra 1953...
med nummerpladen IMR 1405.
Alle, der kender noget til denne kvinde, bedes henvende sig til politiet.
Vær yderst forsigtig, hvis De møder hende, da hun menes at være morderisk.
Du burde sove, Helga. Det er sent.
Hvad er der i vejen, min kære? Er der noget galt?
Var du bange for at være helt alene i huset?
Hvad forsøger du at fortælle mig?
At du har savnet mig? At du er glad for, at jeg er kommet hjem?
Det burde du ikke gøre. Det er meget uhøfligt.
Især fordi jeg har noget at fortælle dig.
Adrims døde i aftes.
Skrigende!
Godmorgen, Helga. Har du sovet godt?
Ingen mareridt, håber jeg.
Helga, hvad er der i vejen med dig?
Jeg ville bare køre dig hen til bordet.
Du er meget nervøs her til morgen, min kære.
Her er din mælk.
Drik den.
Du skal, min kære. Det er godt for dig.
Helga, du gør mig meget vred. Hvorfor gør du det?
Jeg ved, hvad du vil.
Du vil have, at jeg smager på den.
Du tror, at jeg måske har kommet noget i.
Den smager skønt.
Drik noget.
Sådan. Var det ikke bedre?
Du har været meget vred på mig på det seneste, Helga.
Du burde ikke være vred på mig. Jeg kan godt lide dig.
Ville jeg ellers lade Warren føre mig hertil helt fra Danmark, hvis jeg ikke kunne?
Jeg tror, at du er bange for mig, Helga.
Du vil ikke have mig væk herfra, vil du? Efterlade dig helt alene?
Hvem skulle give dig mad, lægge dig i seng?
Du ville tørre ind.
Du ville tørre ind og dø!
Det er Miriam Webster.
Hun har taget blomster med til dig.
- Godmorgen, Emily. - Godmorgen, Miriam.
Goddag, Helga. Hvordan har du det i dag?
Jeg har taget blomster med til dig.
Hun ser træt ud.
Hun sov ikke så godt i nat. Hun drømmer.
Warren kommer i dag. Det skal nok gøre dig i bedre humør.
- Det er hans besøgsdag i dag, ikke? - Selvfølgelig. Hver torsdag.
Det burde du vide nu.
Jeg mener, du kommer altid forbi, når Warren er her.
- Han er jo min bror. - Han er din halvbror.
Ja.
Jeg får ikke snakket så meget med Warren, nu hvor han arbejder i San Diego.
Vi er åbenbart ikke lige så vigtige som Warren.
Du kommer aldrig for at besøge os.
Selvfølgelig gør jeg det. Jeg var her sidste weekend.
Det havde jeg glemt. Du må have følt dig meget generøs.
Vær nu ikke fjollet, Emily. Du ved, at jeg holder meget af dig og Helga.
Men du holder mere af Warren, gør du ikke?
Er det derfor, du er blevet så interesseret i ham?
Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Hvordan går det med blomsterbutikken?
Fint. Jeg har tænkt mig at åbne en til i Santa Maria.
Det bliver dyrt.
Ja, det gør det vel.
Warren købte butikken, gjorde han ikke?
- Jo. - Så er der jo ingen problemer.
Han køber en mere til dig.
Jeg kan selv betale for den.
Men når Warren arver så mange penge...
er jeg sikker på, han ønsker, at du får nogle af dem.
- Emily, jeg... - Helga, se.
Var det ikke sødt af Miriam?
Er de ikke smukke? Jeg sætter dem på dit værelse.
Undskyld. Jeg tror, jeg afbrød dig.
Det var ingenting.
Jeg tænkte på, om jeg kunne bede dig om en tjeneste.
Jamen selvfølgelig. Hvad?
Jeg er nødt til at tage til Solvang og hente en recept til Helga.
Vil du blive her sammen med hende?
- Er der noget galt, Helga? - Hun vil ikke have, at jeg tager af sted.
Men det er jeg nødt til, min kære.
Du ved, hvor vigtig recepten er.
Karl kan ordne det på ingen tid. Vil du blive, indtil Warren kommer?
Karl og jeg ville tage på skovtur. Det er sådan en dejlig dag.
I kan tage af sted i eftermiddag.
Jeg ville ikke spørge dig, Miriam, men hun har brug for medicinen.
Jamen selvfølgelig.
Det vil give mig mulighed for at tale med Warren.
Tak, Miriam.
Og Helga takker dig også.
- Hvad vil hun? - Hun siger bare farvel.
Jeg synes, det er fantastisk, som du forstår, hvad hun siger.
Vi kender hinanden særdeles godt, gør vi ikke, Helga?
Jeg ser lige, om jeg har recepten.
Ja, her er den.
Jeg ved, du vil savne mig, kære.
Jeg vil også savne dig.
Farvel.
SOLVANG I CALIFORNIEN
- Hej, Emily. - Hej, Karl.
Værsgo, Johnny. Hvis du har brug for hjælp, så sig til.
Sikke en dejlig dag udenfor. Hvordan går det, Emily?
Emily, hvordan går det?
- Fint. - Hvordan går det med Helga?
Det er det samme. Jeg har en recept.
Ude i et ærinde, hvad? Okay, kom med over til medicinen.
Nå, lad os se.
- Hold da op, det er farlige sager. - Er det?
Ja. Det er stryknin, se.
Så må jeg være påpasselig, når jeg giver hende det.
Det vil kun tage et par minutter at ordne. Vil du vente?
Ja.
Miriam og jeg har planlagt hele dagen.
Vi pakker en frokostkurv og tager i skoven.
Det er jo sådan en dejlig dag.
Karl, det beklager jeg. Jeg glemte at fortælle dig om Miriam.
- Hvad mener du? - Hun kan ikke nå det i dag.
Hvorfor ikke?
Der kom noget i vejen, og hun er nødt til at tale med Warren.
- Skuffet? - Ja, selvfølgelig er jeg det.
Jeg så frem til det her.
Kan jeg tage med i stedet for?
Tak for tilbuddet, Emily, men jeg kan lige så godt blive her.
Jeg har noget arbejde, der skal laves.
Karl, Miriam vil have, at du henter hende ved blomsterbutikken, når du lukker i aften.
Jeg vil aldrig forstå kvinder. De planlægger noget nyt hvert minut.
- Dav, Karl. - Dav.
Tror du, du kan udfylde den her hurtigt?
Lige så snart jeg er færdig her, dr. Jonas.
Jeg kan vel godt vente et par minutter.
Jeg fortæller altid alle andre, at de skal slappe af.
Er du ikke Emily, som bor hos Helga?
Jo, det er rigtigt.
Ja. Jeg har villet besøge hende i lang tid.
Jeg har aldrig tid.
- Hvordan har gamle Helga det? - Hun har det godt.
Ja? Det er jeg glad for at høre.
Hun er en mærkelig kvinde den Helga.
Hun var min sygeplejerske, da jeg havde praksis i Ventura.
- Det er mange år siden. - Det vidste jeg ikke.
Jo. Værsgo.
Faktisk var det hende, der forløste Warren.
Det troede jeg, du gjorde.
Hvad var der i vejen? Pligtforsømmelse?
Nej. Jeg var syg på det tidspunkt.
Nej, Helga forløste ham, og så sagde hun op.
Det var mærkeligt.
Måske troede hun, du var gal på hende.
Måske.
Hun var gode venner med Warrens mor.
De håbede alle på en dreng og var ovenud lykkelige, da de fik en.
Bare jeg havde kendt Warren, da han var yngre.
Ja. Sød fyr. Det var en skam, at hans forældre døde.
Helga opfostrede ham. Tog ham med tilbage til Danmark.
Mødte Warren ikke dig dér, Emily?
Jo. Da Helga fik et slagtilfælde, bad han mig tage med ham og passe hende.
Han har været hjemme i cirka et år, har han ikke?
Gode gud, hvor tiden flyver. Det føles kun som et par måneder.
Værsgo, Emily.
- Hvor meget skylder jeg? - Jeg sætter det på regningen.
Tak.
Er du sikker på, du ikke har ændret mening om skovturen?
Nej tak. Jeg må hellere blive her.
Hvad er nu det? Afviser du en sød, ung pige, Karl?
Du begår en fejltagelse.
Jeg prøver altid på at holde øje med parene i byen. Det er godt for forretningen.
Jeg vidste ikke, at du og Karl havde noget kørende.
Det har vi heller ikke.
Måske du og Warren så.
Sådan er det, hvad?
Han er et godt emne, nu hvor han kommer til alle de penge.
Du ville blive rig.
Jeg er nødt til at tage hjem til Helga. Farvel.
Hils hende fra mig.
Sig til hende, at jeg kommer en af de nærmeste dage.
Usædvanlig pige, Karl.
Og hun ser godt ud. Du går glip af noget.
Mon dog.
Er TILBAGE KL. 10.30 - M.W.
TILLYKKE MED BRYLLUPSDAGEN
Til min søster - kærlig hilsen - Warren
KARLS MATERIALIST
MIRIAMS Blomsterbutik
Miriam?
Er her nogen?
Karl, vågn op.
Kom nu, Karl, vågn op.
Uha da.
Det føles, som om jeg har to hoveder, og de er ved at slå mig ihjel.
Har du det godt?
Ja, det tror jeg.
Warren, hvad laver du her?
Jeg var på vej op til Helga. Jeg ville besøge Miriam på vejen.
Hvad skete der? Hvem har rodet butikken til?
Det ville jeg også gerne vide.
Jeg kom for at besøge din søster.
- Hvor er Miriam? Har du set hende? - Nej. Jeg kommer lige fra San Diego.
Hun er sikkert oppe i huset.
- Har du din pung? - Ja.
Jeg tænkte, at det måske var et røveri.
Det ser mere ud til at være ondsindet skade. Se.
Der er nogen, der ikke kan lide dig.
Det ser sådan ud.
Hvem ville dog gøre sådan noget?
Et dyr snarere end et menneske.
- Karl. - Ja.
Har du set det her?
MORDERISK SINDSSYG PÅ FRI FOD
- Jeg læste om det i morges. - Se på tegningen.
Og?
Jeg stoppede for benzin og så aviserne på hylden.
Billedet gav mig et chok.
Det er nok bare min fantasi.
Ja, men det er det her ikke. Der har været nogen herinde.
Jeg må hellere komme tilbage til huset og se, om Miriam har det godt.
- Ja? - Vedkommende kommer måske igen.
Hvorfor sover Miriam ikke i huset sammen med dig?
- Tror du virkelig, hun er i fare? - Hvorfor tage chancer?
Sig ikke noget om det her. Det nytter ikke at gøre hende bekymret.
Jeg bliver og rydder op.
Og pas på dig selv.
Husk på, at nogen ødelagde dit billede.
Miriam? Emily?
Goddag, Warren.
- Har du det godt? - Selvfølgelig. Hvorfor?
Hvor er Emily og Helga?
Jeg fik endelig lagt Helga i seng. Emily har jeg ikke set hele dagen.
Warren, du må gøre noget ved hende.
- Hvad mener du? - Hun løj over for mig med fuldt overlæg.
Hun sagde, hun ville hente en recept til Helga og komme hjem lige bagefter.
- Men hun kom aldrig tilbage. - Hun tog sikkert en fridag.
- Ja, det gjorde hun vel. - Jeg taler med hende om det.
- Hvad ved du egentlig om hende? - Hvad ved vi egentlig om nogen?
Jeg kan ikke lide hende, og det tror jeg heller ikke, Helga kan.
Hør, Miriam, de har været sammen i årevis. Helga har brug for hende.
Og du er sikkert bare vred over det i dag.
Sikkert.
Kan man bebrejde hende en fridag nu og da?
Hun er i huset hele ugen. Hun bliver ensom og nyder at køre en tur engang imellem.
- Du har sikkert ret. - Hvad lavede du i legeværelset?
Besøgte fortiden?
Det er længe siden, jeg har været her. Jeg ved ikke, om jeg kan lide det.
Hvorfor?
På grund af de ting, det minder mig om.
Helga lod mig aldrig komme herind.
Hun forsøgte altid at holde os fra hinanden.
Det var en del af opdragelsen. Gøre mig sej, holde piger ude af mit liv.
Gøre mig til en mand. Bare på grund af min far.
- Jeg kan næsten ikke huske ham. - Det kan jeg.
Jeg husker alt, hvad han gjorde for at gøre mig hård og hensynsløs som ham.
Vidste du, at han endda betalte Karl for at starte slåskampe med mig, da vi var små?
Jeg plejede at kigge på, at I slog hinanden.
Og jeg kiggede på far.
Han smilede.
Kan du huske den her?
Helga kom herind med den for at gøre mig stærk.
Jeg lærte at tælle slag på min ryg.
Jeg tror aldrig, jeg vil tilgive Helga for det.
Hun adlød bare ordre.
Fars ordre.
Hvorfor glemmer vi ikke det her?
Kan du?
Kan du glemme, hvad han gjorde mod din mor?
Han forlod hende, da du blev født, bare fordi han ville have en søn.
Jeg ved det.
Så giftede han sig med min mor og fik endelig en dreng.
Ærgerligt, at han kun havde få år tilbage at nyde mig i.
Så kom den aften, hvor han og mor tog til fest og blev fulde.
De steg ind i bilen og kørte for hurtigt og bragede ind i en mur.
- Warren, vær nu sød. - Undskyld. Det er længe siden.
Jeg burde ikke tale om det.
Jeg burde faktisk takke far lige nu.
Om to dage bliver jeg 21...
og det betyder, at jeg arver omkring 10 millioner dollars.
- Og det er mange penge. - Det er for lidt for at være hans søn.
At lave penge var det eneste, han kunne.
Jeg er glad for, du ikke er som ham.
Hvis jeg dør inden min fødselsdag, får du det hele.
Hvad ville du bruge dem til?
Give dem væk. Så hold dig i live.
Warren, kan du huske det eneste skænderi, vi nogensinde har haft?
Det var om den her.
Hvor du skreg, da jeg tog den fra dig.
Og du gav den aldrig tilbage.
Behold den. Tag den med hjem.
Det minder mig om, jeg må se at komme tilbage.
Overnat her, så kan vi spise morgenmad sammen i morgen tidlig.
Okay. Jeg er faktisk også lidt træt efter køreturen.
Sengen er redt. Jeg lægger en seddel til Emily, så hun vækker os tidligt.
Det behøves ikke. Jeg sover let.
Tillykke med fødselsdagen, Warren...
to dage forud.
Godnat.
Emily, hvad laver du i mit værelse?
Emily, hvad vil du?
Hvis ikke du går ud, kalder jeg på Warren.
Hører du?
Warren, skat, jeg er hjemme. Har du savnet mig?
Jeg bekymrer mig for dig, Emily.
Godmorgen, Miriam. Er Warren oppe?
Det ved jeg ikke.
Nå, men jeg laver hans morgenmad nu. Han bad mig om at vække ham.
Emily, hvad lavede du på mit værelse i nat?
Dit værelse? Jeg forstår ikke.
Du var på mit værelse i nat. Midt om natten. Jeg så dig.
- Du må have drømt. - Jeg drømte ikke, Emily.
Jeg stod op for at lukke vinduet, og du stod ovre ved det.
Du er ligesom Helga. I har begge mareridt.
Hvad med i går? Var det et mareridt?
Du forlod huset og kom aldrig tilbage.
Det gjorde jeg, gjorde jeg ikke?
Jeg undskylder, Miriam. Jeg besluttede mig for at køre en tur.
Og besluttede du dig for at komme ind på mit værelse?
Du må hellere gå til lægen, kære. Du forestiller dig ting.
Hør her, Emily, nu har jeg fået nok.
Jeg taler med Warren, og så kan vi få en anden til at passe Helga.
Nej, det kan I ikke.
- Hvor skal du hen? - Jeg vil tale med Warren.
- Ikke før han har fået morgenmad. - Jeg tager den med.
Nej, det er min pligt. Jeg er hans kone.
- Jeg tror ikke på dig. - Spørg ham.
- Det gør jeg. - Miriam...
hvis du bliver her et minut længere, slår jeg dig ihjel.
- Frøken Miriam Webster? - Ja.
Jeg er betjent Miller fra Ventura-afdelingen for civilklædte.
Jeg vil gerne stille Dem nogle spørgsmål, hvis jeg må.
- Hvorfor? Er der nogen, der har problemer? - Nej, frøken. Ren rutine.
Vil De fortælle mig, hvor De var i forgårs?
I forgårs?
Jeg var i biografen.
- Alene? - Nej. Med en ven.
Navnet, tak.
Karl Anderson. Han ejer materialisten på hjørnet.
Hvorfor stiller De mig alle de spørgsmål?
Vil De lige have mig undskyldt, frøken?
Er du sikker på, at det ikke er hende?
Nej, det er ikke hende.
Godt. Tak.
- Jeg er ked af at have forstyrret Dem. - Vent lige lidt.
Hvad er alt det her?
Der blev begået et mord i Ventura forleden dag.
En kvinde myrdede en fredsdommer.
- Hvad har det med mig at gøre? - Hun brugte navnet Miriam Webster.
- Hvad? - Sikkert bare et tilfælde.
Der er mange Miriam Webster i Sydcalifornien.
Her er mit kort, frøken.
Ring til mig, hvis De finder ud af, hvem der har brugt Deres navn.
- Goddag, Karl. - Hej.
Var det en politibil, der lige kørte herfra?
- Ja. - Hvad ville de?
En fredsdommer blev myrdet i Ventura.
Ja, jeg læste om det i avisen.
Jamen det var, hvad de ville.
Hvad har det med dig at gøre?
Kvinden, der slog ham ihjel, brugte mit navn.
Betjenten bad mig om at ringe, hvis jeg fandt ud af noget.
- Politiet tror da ikke, at du... - Jeg ved ikke, hvad de tror, Karl.
Det er jeg ked af.
Der sker bare så meget, som jeg ikke forstår.
I nat kom Emily ind på mit værelse.
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
Da jeg spurgte hende i morges, benægtede hun og sagde, jeg drømte det.
Og så truede hun med at slå mig ihjel, hvis ikke jeg forlod huset.
Hvor var Emily i går eftermiddag?
Hun sagde, hun var ude at køre. Hvorfor?
Der var nogen herinde i går, da du var væk.
En bryllupskrans blev ødelagt, og Warrens billede blev ødelagt.
Hvem ville gøre sådan noget?
Jeg ryddede op i går og fandt den her.
Det er den recept, som jeg udfyldte for Emily i går.
Og hvem, der end var herinde i går, tabte den.
Emily.
Jeg ringer efter politiet.
Nej.
Hvorfor ikke?
Warren og Emily er gift.
Gift? Det tror jeg ikke på.
Det fortalte hun mig.
Jeg ved ikke, om det er sandt eller ej.
Det finder vi ud af.
Politiet leder stadig efter den kvinde, der myrdede Alfred S. Adrims...
fredsdommer i Ventura.
Det koldblodige mord skete den 6. september.
En kvinde, der kaldte sig selv Miriam Webster...
forsvandt lige efter mordet.
Politichef Dawson for Ventura politi udtalte i morges...
at de har et spor og er sikre på, at de får fat på den morderiske sindssyge.
Du husker da Adrims, gør du ikke, Helga?
Da jeg var barn, plejede han at komme her. Du gav ham penge.
Han gav mig 25 cents og sagde, det var min andel for at være en god dreng.
Jeg kunne ikke lide ham.
Hvorfor gav du ham penge, Helga?
Jeg glemte, at du ikke kan svare.
Er du ked af, at vi kom tilbage fra Danmark?
Dette sted får dårlige minder frem, gør det ikke?
Vil du tilbage?
Måske vil du en dag.
Du ønskede altid, jeg skulle arve fars penge, ikke?
Du sikrede dig, at jeg gjorde.
Det er derfor, vi er her, er det ikke?
Én dag til. Så er der fødselsdagsfest.
Du, Emily og jeg.
Det er Miriam og Karl.
- Goddag, Warren. - Miriam, Karl.
Hvorfor kørte du så tidligt i morges? Jeg troede, vi skulle spise morgenmad.
- Jeg blev nødt til... - Jeg henter Emily.
Øjeblik, Warren. Vi vil gerne tale med dig alene.
Hvorfor? Hvad er der galt?
- Er du og Emily gift? - Hvem har sagt det?
Det har hun.
Vi blev gift i Danmark. Vi ville holde det hemmeligt i et stykke tid.
Hun tror ikke, I kan lide hende eller acceptere hende.
Ved du, Emily truede med at slå Miriam ihjel i morges?
Det tror jeg ikke på. Jeg henter Emily.
- Warren. - Ja?
Vi tror, Emily myrdede Alfred Adrims.
Det er en tarvelig, skidt ting at sige, Karl.
Miriam, tror du også det?
Jeg ved det ikke, Warren. Hør nu på Karl.
Jeg udfyldte en recept til Emily i går.
Jeg fandt flasken i aftes i Miriams butik. Hvordan endte den der?
En anden kunne have anbragt den der.
Du så butikken i aftes, Warren.
Bryllupskransen blev ødelagt af den, der var derinde.
Og den lille legetøjsbrudgom var revet itu.
Det ligner knivmordet på Adrims i Ventura.
Tegningen af kvinden i avisen ligner Emily.
Mange kvinder ser sådan ud.
Ville mange kvinder bruge navnet Miriam Webster?
Der må være en forklaring.
- Har du et billede af Emily? - Hvorfor?
Er hun uskyldig, bliver det nemt at bevise.
Det tror jeg.
Det er ikke godt. Jeg tog det, da vi var blevet gift.
Jeg kører ned til Ventura i aften, når jeg har lukket.
- Lad mig tage med. - Nej. Jeg vil hellere tage af sted alene.
Det er bedre sådan her, skat. Så ved vi det med sikkerhed.
Det er rigtigt. Så ved I begge, hvor grueligt fejl I tager.
Jeg håber, at han har ret.
Farvel, Helga.
Lukker du tidligt, Karl?
Ja, jeg kører til Ventura, doktor.
Jeg er ked af at opholde dig, men jeg skal bruge sovepiller til en patient.
Det vil kun tage et øjeblik.
Selvfølgelig. Et øjeblik gør ikke den store forskel.
Har du brug for andet? Butikken er måske lukket i morgen.
- Problemer, Karl? - Tja, det ved jeg ikke.
Det var et brutalt mord, var det ikke?
Det chokerer mig altid at læse sådan noget.
Men nu til dags lader det til, at folk hader mere.
Kan man vide det på forhånd?
- Hvad? Vide hvad, Karl? - Om en person er morderisk.
Værsgo.
Nej. Det er det, der gør dem så farlige.
De kan gå fra at være ens ven til ens morder på et øjeblik.
- Tænker du på nogen speciel, Karl? - Jeg spurgte bare.
Vi hader alle til en vis grad.
Du ville være overrasket over de morderiske dagdrømme...
som nogle søde, gamle damer har.
Men det er kun, når hadet holdes inde, at det udvikler sig til mord.
Prøv at forestille dig et barn...
der er rasende over en mindre frustration...
såsom at få taget sit legetøj fra sig.
Forestil dig ham så med en voksens styrke og fantasi.
Han ville kunne slå ihjel.
På nogle måder har personen med morderiske tendenser...
aldrig udviklet sig følelsesmæssigt ud over det.
Så med andre ord, doktor...
ville enhver, der ikke kan få afløb for sit had, kunne slå ihjel.
Du må tænke på en bestemt person, Karl.
Hvem er det?
Tak, Karl. Undskyld ulejligheden.
Det er i orden, doktor.
Mange tak.
Hej. Er du klar til at tage af sted?
Jeg ville have det bedre, hvis du tog med.
Skat, det har vi diskuteret. Det vil jeg helst ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg kan bare ikke.
Warren er min bror, og jeg vil ikke være der.
Tag du af sted uden mig. Det skal nok gå.
Hør, lad være med at gå ud.
Og når jeg er gået, så lås alle dørene.
Hold op med at bekymre dig for mig.
Warren kan have fortalt Emily om vores mistanke.
Har vi ret, kommer hun måske efter dig.
Når du hører noget, så ringer du, ikke?
Jo, selvfølgelig.
Godt. Hold så op med at bekymre dig. Af sted.
Lås døren.
SAKSE - SKARPE - KNIVE
NØGLER - LÅSE - REPARATIONER
REPARATIONER UDFØRES
Goddag.
Hvor har De været? Jeg ringede til Dem i morges.
Alle har så travlt.
En kniv har været sløv i 20 år og skal pludselig være skarp på 20 minutter.
Hvor meget for den her?
- Hvilken kniv er det? - Hvor meget?
Tja, der er langt herud. 2 dollars.
Hør her.
Jeg sliber alle Deres knive for 3 dollars.
Kun den her.
- De ville spare penge. - Jeg sagde kun den her.
Hvilken kniv sagde De, det var? Jeg har aldrig set sådan en før.
Det er en kirurgisk kniv.
Læger bruger dem.
Hvad bruger De den til?
Forskellige ting.
Sådan. Skarp nok til at kunne skære i træ.
Er der andet, jeg kan gøre for Dem?
Vær forsigtig med den, unge dame! De kan skære Dem selv!
Her er altid så ensomt, når Warren tager af sted.
Er her ikke?
Der er for lyst herinde. Synes du ikke, Helga?
Vi skal have ro.
Ingen må forstyrre os.
Det er en skam, at du snakker for meget, Helga.
Før kunne du slet ikke tale.
I det mindste vil du ikke skrige...
sådan som Warren gjorde, da han var lille.
Herude i skoven kunne ingen høre ham skrige! Kunne de vel?
Jeg har aldrig brudt mig om dine øjne, Helga.
De ser for meget.
- God eftermiddag, Emily. - Dr. Jonas.
Det var noget af en overraskelse.
Jeg skal se en patient i nærheden...
så jeg ville bruge den overskydende tid til at besøge Helga.
- Hvor er hun? - Derinde.
Ja.
Goddag, Helga. Det er mange år siden.
Det gjorde mig ondt at høre om din sygdom. Men du ser da ikke værst ud.
Du overlever sikkert os alle.
Jeg har villet besøge dig i over et år nu...
lige siden du kom hjem fra Danmark.
Men med det ene og det andet...
Nå, men jeg er her i det mindste nu.
Jeg kan sige dig én ting, Helga...
du har opdraget Warren godt.
Han er en fin ung mand. Du bør være stolt af ham.
Sikke meget du læser, Emily. Bøger, blade.
Du bladrer væk fra den side, jeg er nået til.
Åh, undskyld.
Jeg er også vild med mordmysterier. Det ene tager det andet.
Hvad med dig, Emily? Kan du lide sådan noget?
Nej. Det interesserer mig ikke.
- Nej. Kærlighedshistorier, så. - En gang imellem.
Det må blive lidt ensomt herude.
At læse får sikkert tiden til at gå.
Men hvis man læser for meget, så får man hovedpine.
Er du plaget af hovedpine, Emily?
Jeg beklager, dr. Jonas, men det er tid til Helgas lur.
Hun har ikke haft det så godt på det sidste, så hun skal hvile.
Ja, selvfølgelig. Nå, men jeg skal også til at gå.
Få nu nok søvn, Helga, og gør, som Emily siger.
Jeg kommer snart igen og besøger dig.
Det ville Helga være glad for. Ville du ikke, kære?
Og nu går vi ovenpå. Du har brug for hvile.
Prøver du at fortælle mig noget, Helga?
Er der noget, jeg kan gøre?
Hun vil ikke have, at du går. Dit besøg har ophidset hende.
Ja, selvfølgelig.
Men næste gang bliver jeg længere. Det lover jeg.
Emily.
Ja?
Din telefon. Røret er taget af.
Det gør jeg altid, når Helga sover. Ringetonen forstyrrer hende.
Ønsker du noget, doktor?
Nej, sikkert ikke.
Helga!
Nu!
Fru Adrims tog til New York i morges.
Juveleren, der solgte Miriam Webster vielsesringen, er på fisketur.
Så er der kun ét vidne tilbage...
piccoloen, der kan identificere personen på fotoet.
Vi skal se ham lige nu.
Jim Nesbitt. Hvor er han?
Han kommer først kl. 20.00.
- Hvor bor han? - På et værelse på Fourth Street.
Vi venter.
- Har Jim gjort noget galt? - Ikke for nylig.
Har du en telefon, jeg kan låne?
- Ja, hr. Lige dér. - Tak.
Langdistance-opkald, tak.
Jeg vil gerne ringe til Solvang i Californien. Nummeret er Solvang 499.
Ja?
Ja, Karl, jeg har det godt.
Hotel Ventura.
Okay, skat.
Goddag, Warren.
Har du hørt noget endnu?
Karl har lige ringet. De venter på Jim Nesbitt på hotellet.
- Hvornår kommer han? - Omkring kl. 20.00.
Karl skulle ikke være taget af sted.
Tror du, Emily er en koldblodig morder?
Miriam, svar mig.
Jeg ved det ikke, Warren.
Jeg skulle ikke have givet ham fotoet.
Det er bedre at være sikker, er det ikke?
Karl?
Ja.
Okay.
Jim Nesbitt identificerede Emily...
som Alfred Adrims morder.
Du godeste.
Politiet kører fra Ventura nu. De kommer så hurtigt som muligt.
Helga er alene i huset med Emily. Jeg må straks tage derop.
Men Karl sagde, vi skulle vente på dem her.
Det vil tage dem en time. Jeg må tage af sted nu.
- Jeg tager med dig. - Jeg vil ikke tage nogen chancer.
- Du tager ikke af sted alene. - Hør nu på mig.
Warren, jeg tager med dig.
Vent i bilen. Jeg vil ikke have, du går ind.
Warren, vil du ikke nok blive her?
- Jeg kan klare mig selv. - Lad mig gå med dig.
Det er mere sikkert herude. Vent i bilen.
Dette er skræmme-pausen.
Kan du høre den lyd?
Det er lyden af hjerteslag.
Et bange, skræmt hjerte.
Banker det hurtigere eller langsommere end dit hjerte?
Dette hjerte slår i 25 sekunder endnu...
så alle kan forlade biografen...
hvis de er for bange til at se slutningen af filmen.
Ti sekunder mere, så går vi ind i huset.
Det er nu eller aldrig.
Fem, fire. I er et modigt publikum.
To, en.
Warren?
Helga!
Emily, det er dig!
Warren!
Jeg er lige her, Miriam.
Kan du genkende mig?
Nu?
Warren.
Selvfølgelig. Jeg har altid været Warren.
Når politiet kommer, ser de, at Emily har slået dig ihjel.
Jeg forsøgte at stoppe hende.
Hun angreb mig. Hun forsøgte at slå mig ihjel.
Emily var fuldstændig vanvittig.
Hun undslap.
Politiet vil lede efter hende, men de finder hende ikke.
Hun er væk...
for evigt.
SHERIF - FÆNGSEL
Da jeg forlod Helgas hus, var jeg bekymret.
Så jeg besluttede mig for at køre forbi på vej hjem.
Warren må have været fuldstændig sindssyg.
Warren havde alt at vinde...
nemlig formuen, som hans far efterlod til sin søn.
Forstillelsen blev åbenbart startet af Warrens mor ved fødslen...
og fortsat af Helga...
og senere af Warren selv.
Undskyld, jeg har ladet jer vente.
Hele Warrens fars formue skulle efterlades til hans søn...
på hans 21-års fødselsdag. Forudsat, at der var en søn.
Ellers ville formuen gå til Miriam Webster...
hans ældste datter fra et tidligere ægteskab.
Testamentet blev underskrevet i Ventura i Californien.
Dette er Warren Websters fødselsattest...
født tre måneder efter, at testamentet blev underskrevet.
Kønnet blev indført som hankøn.
Attesten blev lavet og underskrevet af Alfred Adrims...
amtsfuldmægtig i Ventura.
Helga Swenson forløste faktisk en pige.
Hun og Adrims må være blevet godt betalt af Warrens mor...
for at forfalske papirerne og fortsætte bedraget.
Warrens forældre døde få år senere.
Faderen gik i døden i den tro, at han havde en søn.
Så tog Helga Warren med til Danmark.
Hvad der skete dér, ved vi ikke.
Men sidste år fik Helga et slagtilfælde...
og Warren kom tilbage til USA med hende.
For at Warren kunne fortsætte forstillelsen...
måtte han skaffe tre af vejen.
De to, der kendte til bedraget:
Alfred Adrims, der var blevet fredsdommer...
og Helga, der var blevet en belastning for ham.
Og så Miriam...
den virkelige arving til formuen.
Derfor skabte Warren Emily...
en morderisk sindssyg, der slog ihjel for ham.
Tja, det var så det.
Jeg vil ikke opholde Dem længere.
De er nu en meget rig, ung kvinde, frøken Webster. Held og lykke.
Tak.
Karl, nu hvor jeg er rig, gør det ingen forskel, gør det?
Jo, det gør, Miriam.
Jeg tror, jeg vil elske dig endnu højere.
Slut