Lägg ned årorna! Snabba på!
Pressargänget samlas på piren.
Jag återvänder till Defiant om tre timmar.
- Då ska kapten ha full besättning. - Tack, mr Scott-Padget.
Pressargäng!
- Pressargängen är i farten ikväll. - Ja, det är troligtvis våra.
Vi saknar några dussintal besättningsmän.
Det blir allt värre. Engelska sjömän tycks ha förlorat stridslusten.
Nej, sir. Men de trivs nog inte med villkoren de måste strida under.
- Disciplin är nödvändigt. - Naturligtvis, sir.
Men ibland behandlas flottans män alltför strängt. Det innebär en risk.
Undre däck är ofta som ett fängelse. Lönen är dålig och maten usel.
- Jag ber om ursäkt, sir. - Det är sanna ord.
Men det är amiralitetets uppgift att lösa de problemen.
- Det här är vår uppgift. - Tack, sir.
- Jag ska visst segla till Korsika. - Ja, snabbast möjligt.
- Försök undvika problem på vägen. - Ska ske, sir.
Håll upp ditt glas.
Er sekond mr Scott-Padget, vad anser ni om honom?
Han tycks både effektiv och ivrig.
Han är ute med pressargänget nu.
Jag avskyr att skvallra. Karln är tveklöst effektiv och plikttrogen.
- Men jag måste varna er... - Sir, jag vill lära känna honom först.
Låt bli!
Det tjänar inget till.
Ta honom inte. Vi har bara varit gifta i tre dagar.
- Han har aldrig varit till sjöss. - Vi ska nog göra sjöman av honom.
Ni får inte ta honom från mig!
- Sir, jag ber er. Var barmhärtig. - Ta med honom!
Det här är männen från Defiant.
Pressargäng!
- De är nog från vårt skepp. - Vi tillhör redan flottan.
Vi skulle behöva förklara oss...
- Du följer med oss! - Nej, han är en gentleman.
- Bort med era smutsiga händer! - Sir...
- Har jag begått ett misstag? - Ni ser väl att jag är en gentleman?
- Se på hans vackra kläder. - Ta honom, Dawlish.
- Vizard, seglar ni i morgon? - Ja, till Medelhavet.
- Så ni kan inte räkna med oss nu. - Sprid ryktet över hela flottan.
Om medelhavsflottan och kanalflottan agerar samtidigt, vinner vi.
- Är ni beredda att handla snabbt? - Det blir myteri på alla skeppen här.
- Innan våren? - Det beror på.
- Vi har ytterligare 40 edsvurna. - Halva besättningen är med oss.
Stackars män... De drivs som boskap.
Jag förstår inte att de måste tvingas ut till sjöss.
- Alla vill inte lämna sina hem. - Men tänk, mor, att få segla Defiant!
- Tänk att få strida mot fransmännen! - Du låter precis som din far.
- Men amiralen säger kanske nej. - Nu är far tillbaka!
Vad sa amiralen? Vad sa han om Harvey?
Han hade inga invändningar. Det är ju tradition.
Han anser att du ska ut till sjöss. Du följer med Defiant ikväll.
- Jag hämtar mina saker! - Harvey...
Förlåt, mor.
Farväl, min son. Sköt om dig.
- Farväl, mor. - Vänta på mig där nere.
- Det här blir en ny erfarenhet. - Han är bara tolv.
Oroa dig inte. Han kan ta vara på sig själv.
Hur länge blir det den här gången? Ett år?
- Inte så länge...kanske. - Bara kanske?
Jag avskyr avsked på kajen, så jag tar farväl av dig här.
Du lämnade mig för flera dagar sen, så fort du fick se havet.
- Farväl. - Farväl.
Gud bevare er båda två.
- Vad tycker du om henne? - Hon är vacker!
Det är bäst att vi tar farväl nu. Väl på sjön hinner vi inte talas vid.
Farväl, far.
Farväl, Harvey.
Gå i båten, mr Crawford.
Kaptenens gigg långsides!
Mr Scott-Padget, det här är kadett Crawford.
Ni måste vara stolt över att vara ombord på samma fartyg som er far.
Mr Kilpatrick, följ kaptens son till kadettmässen.
Mr Crawford ska behandlas på samma sätt som andra kadetter.
Ja, sir.
Det är fortfarande många kvinnor ombord. De flesta är nog fruar.
- Vilka är de? - De är tvångsvärvade.
Följ mig.
Farväl, min älskade!
Se till att få bort kvinnorna från fartyget!
Sväng över dem.
- Alla förnödenheter är ombord, sir. - Tack, mr Scott-Padget.
Ställ upp rekryterna!
- Upp med er! - Se levande ut!
Raska på! Ställ upp er längst bort i ledet.
- Vart ska du gå? - Jag kräver att få tala med kapten!
Ställ dig i ledet.
Rekryterna är redo för inspektion.
En anser att ett misstag har begåtts och att han ska få gå i land.
- Han påstår sig vara gentleman. - Han är en bluff.
Mina förfäder är lika adliga som era, sir.
- Vad heter ni? - Perceval Palliser Wagstaff.
- Är ni släkt med amiral Wagstaff? - På långt håll, sir.
Skulle han gå i god för er? Hur väl känner ni amiralen?
- Har ni varit hemma hos honom? - Ja, ofta.
Är ni galen? Ni påstår att ni varit hemma hos någon som inte finns.
- Jag känner väl min egen kusin. - Jag uppfann honom alldeles nyss.
Vad är ni? Notarie?
- Tysta! - Ja, sir. Jag studerar juridik.
Nå väl, mr Dawlish.
Ni kan inspektera rekryterna, sir.
- De lär behöva drillas ordentligt. - De har inte svurit eden än.
Vad säger fältskären?
De duger gott, sir.
Sir, det har skett ett misstag. Jag är en gentleman...
- Mannen är en bedragare. - Mr Scott-Padget...
- Ni får inte vända mig ryggen. - Jag ber om ursäkt, sir.
Tills ni får andra order ska ni vara här med mig.
Det här är inte hela världen.
Det här är ett bra skepp med en bra besättning, som också tvångsvärvats.
Vi hoppas på en spännande resa med möjligheter till god belöning.
Lär er era sysslor och lyd order, så kommer ni inte till skada.
Er enda fiende är fransosen.
Mr Dawlish, läs upp krigsartiklarna. De här männen är nu värvade.
Mr Scott-Padget, ni kan nu återvända till era andra sysslor.
Tack, sir.
Ni ska nu ställa upp er och jag ska läsa upp krigsartiklarna.
Följ efter mig!
Båtsman, se till att få fart på rekryterna!
Rör på påkarna!
Nästa!
Sätt förseglet.
Sätt förseglet!
Sätt storseglet.
Sätt storseglet!
- Titta inte ner! - Fortsätt klättra!
Högre upp, ditt kräk!
Siste man ner bestraffas!
Sätt fart!
Kom igen, rör på påkarna!
Det där duger inte. Vi gör om det - nu!
Kom igen, upp i riggen! Kom igen!
Kom igen, upp i riggen!
Har ni dött där uppe? Öka takten!
Mycket bättre. Ni har uträttat underverk med den här besättningen.
Men pressa dem inte för hårt.
12 minuter och 45 sekunder har de att slå. Det gör de den här gången.
- Är han illa skadad? - Benet är brutet, sir.
Bär ner honom till fältskären. - Nu räcker det för idag.
- Utgå, styrbords vakt! - Mr Scott-Padget...
...vill ni äta middag med mig i kväll?
Tack, sir.
- Hur mår mannen som föll? - Inte bra.
Blir han inte bättre tvingas jag amputera benet.
Mr Scott-Padget vill sätta honom i arbete.
- Har ni något emot Scott-Padget? - Vi har tjänstgjort tillsammans förut.
- När då? - På Beadle. Det var brutalt.
En man dog.
- Av bestraffningen? - Ja.
- Jag kan nog hantera Scott-Padget. - Kanske det, sir.
Vet ni vad som hände med Beadles kapten? Han blev avskedad.
Likaså kaptenen på hans förra skepp.
- Inflytande? - En mäktig man har en älskarinna.
Hon har en son. Nog har den unge mannen inflytande som väger tungt.
- Jag förstår. - Men han är en begåvad officer.
En blivande Drake eller Hawkins med en elak sida och silversked...
- Ni kanske får fason på honom. - Stig in.
God kväll, mr Scott-Padget. Får det lov att vara ett glas Madeira?
- Jag måste gå, sir. - Tack, mr Goss.
Vi ansluter oss till Medelhavsflottan i Korsika-
- och rapporterar till amiral Jarvis. Konvojtjänst.
Vi har order om att skynda oss dit, så vi stannar inte i Gibraltar.
- Men ni hinner drilla besättningen. - Jag hoppas det, sir.
Med er tillåtelse skulle jag vilja hålla artilleriövningar nästa vecka.
Jag inser svårigheterna med att utbilda en besättning i krigstider.
Men så snart det är möjligt vill jag att ni släpper lite på tyglarna.
- Det är lätt att överdriva i början. - Ifrågasätter ni mina metoder, sir?
Det sa jag inte. Jag inser nödvändigheten av disciplin.
- Disciplin är allt, sir. - Nej, det är inte allt.
Men det går att förena med en nöjd besättning.
Idealet är alltid möjligt - om besättningen samarbetar.
Det gör den säkert. Nu skålar vi-
- för ett effektivt och glatt skepp.
- Och skål för fransosernas död. - Det beror på er artilleriutbildning.
Mr D'Arblay, se till att de stannar vid sina positioner!
Eld!
Tillbaka!
- Sir, jag menade inte... - Sergeant, grip den här mannen!
Han tänkte slå en officer. - Ni ska få sex dussin rapp.
Wheatley, du är gripen.
- Tänkte ni slå en officer? - Nej, sir, jag kan behärska mig.
Men ni höll upp knytnävarna? Svara mig!
- En impuls jag genast ångrade. - Förlåt?
Jag fick en impuls som jag genast ångrade, sir.
- Var har du lärt dig den frasen? - Det är sant, sir.
Att hota ett befäl är ett allvarligt brott, men i det här fallet-
- ska jag mildra straffet. Två dussin rapp.
- Jag sa sex dussin! - För ut honom, sergeant.
Framåt marsch!
Flera personer hörde vad jag lovade honom!
Det var inte er sak att bestämma.
La ni märke till frasen han använde?
"En impuls, genast ångrad."
Den kanske inte betyder något, men jag tror att han fått lära sig den.
- Av vem, sir? - Jag önskar jag det visste.
- Vår man kom ihåg frasen. - Därför fick han nog mildare straff.
Scott-Padget blev nog rasande.
- Du vet vad två dussin betyder. - Tig nu.
Det betyder en vek kapten. Kapten Shaw på Swift-
- gav alltid sex dussin. Det var vad jag fick.
Sex dussin! Titta här!
Alle man på däck för att bevittna bestraffningen!
Befäl och besättning, givakt!
- Alla är på plats för bestraffningen. - Verkställ.
- Fången redo för bestraffning, sir! - Sätt igång!
Trumvirvel!
Ett!
Två!
Tre!
Bara tre kvar. Titta på fötterna.
23!
24!
- Bestraffningen är fullbordad, sir. - Släpp ner honom.
Ska ske, sir. - Släpp ner honom.
Befäl och besättning, utgå!
Vackert väder, mr Ponsonby.
"Jag, Richard Dawlish, väbel på Hennes Majestäts fartyg Defiant"-
- "svär att vara vår sak trogen och delta aktivt"-
- "om det så kostar mig livet."
Tack.
"Korsika, Leghorn. Den sista brittiska basen". Slut på meddelandet.
- Bekräfta. - Ska ske, kapten.
Dåliga nyheter, sir. Napoleon kör över Italien.
Han lär få med sig Spanien. Jag antar att ni vill stanna i Gibraltar.
Vi har fått våra order.
Vi ska segla till Korsika fortast möjligt.
Ta över vakten, mr Ponsonby.
Stig in.
Sir, jag anser att vi bör återvända till Gibraltar omedelbart.
- Har ni satt bramseglen? - Nej, sir.
- Varför inte? - Vi riskerar att segla in i en fälla.
Jag har mina order.
Ni skulle ansluta till amiral Jarvis som kanske inte är kvar på Korsika.
Han bör vara på väg hit där hans flotta är i säkerhet.
Han vill inte bli instängd utan förnödenheter av en fiendeflotta.
- Amiral Jarvis är ingen dåre, sir. - Han skulle nog uppskatta er åsikt.
Jag tror ni underskattar honom, sir.
Mitt ansvar, och även ert, är att fullfölja vårt uppdrag.
Vi ansvarar också för fartyget, sir!
Det är dumt att riskera det på grund av en gammal order...
Mr Scott-Padget, när ni får eget befäl kan ni göra som ni vill.
- Mitt fartyg lyder amiralitetet. - Oavsett konsekvenserna?!
Ni må ha makten över liv och död ombord på det här fartyget, sir.
Men jag varnar er. Om vi överlever den här seglatsen-
- kanske det inte räcker med att ha följt amiralitetets order.
Jag låter mig varken skrämmas eller hotas. Ni ska lyda mina order!
Era vänner i London betyder inget för mig.
Så länge ni är ombord på Defiant betyder de inget för er!
Ni kan gå nu.
- Stötta, rätt så! - Mr Ponsonby, sätt bramseglen.
- Raska på! - Aj aj, sir.
Gastar, sätt bramseglen!
Se till att kadetterna lämnar riggen.
Ner på däck, mr Pardoe och mr Crawford!
Mr Crawford...
- Leta upp flaggkadetten åt mig. - Mr Kilpatrick, sir?
- Säg åt honom att gå till mässen. - Ska ske, sir.
Öppna luckan, Grimshaw, och släpp in lite luft i förrådet.
Hör ni illa? Öppna luckan!
Den stod öppen igår, sir.
Det bryr jag mig inte om! Jag gav er order. Öppna luckan!
- Den ska öppnas en gång i veckan. - Res dig upp, din fräcka byracka!
Mr Kilpatrick, mr Scott-Padget väntar på er i mässen.
- Vad vill han? - Jag vet inte, men det är bråttom.
- Öppna luckan omedelbart! - Ska ske, sir.
- Fortsätt, sergeant Kneebone. - Jag har tre till.
- Jag har fem. - Bra, snart är alla på vår sida.
- Nu kan vi skriva vår petition. - Varför räds alla ordet myteri?
Ordet skrämmer mig inte, men det handlar inte om det.
Tar man över ett fartyg är det myteri-
- men vi ska ta över hela flottan!
- De kan inte hänga varenda sjöman. - Vi ska tvinga dem att lyssna på oss.
Vi måste fortsätta sprida ordet. Samma sak sker på Spithead nu.
Vi ska bara vänta och vänta...
Ja, vi väntar tills tiden är inne!
Och när tiden är inne - Scott-Padget...
Mr Kilpatrick, ni har ansökt om befordran tre gånger-
- och alltid fått avslag. Hur gammal är ni nu?
- 35, sir. - 35?
Chanserna att ni ska bli befäl är små-
- såvida inte befälsnämnden blir övertygad om era kvaliteter.
- Kvaliteter? - Kreativitet i en svår situation.
Mod, lojalitet mot en officer-
- en officer med inflytande som kan tänkas hjälpa er.
- Jag tror jag förstår, sir. - Ni håller pli på de unga kadetterna?
Ja, de följer min minsta vink.
Tar den unge Crawford sitt straff som en man?
- Jag har inte funnit det nödvändigt... - Inte?
Han är väl en bra och livlig grabb?
En livlig grabb hittar på hyss, och upptågsmakare måste straffas.
Kaptenen insisterade på att han skulle behandlas som alla andra.
Ja, sir.
Var vaksam, mr Kilpatrick.
- Och ihärdig. - Ja, sir.
- Om ni behöver råd, fråga mig. - Tack, sir.
- Ljug inte. - Det är inte jag, sir.
- Är det inte era initialer? - Jo, men jag ristade inte djupt.
- Det syntes knappt. - Det var inte vad ni sa förut.
- Dessutom fanns det redan skåror. - Det är förbjudet att förstöra bord.
Jag har haft överseende med er, mr Crawford. Har ni något att säga?
Bara att någon måste ha...
Jag har inget att säga, sir.
Det borde ni ha. I flottan kallar vi det här för "tyst trots".
Lys här med lampan.
- Ja, det är spår efter skeppsmask. - Jag ville bara påpeka det, sir.
Det är inget att oroa sig för.
Masken kan ha spridit sig till kadetternas hytt. Ni kan se efter.
Som ni vill.
Är det någon som blir tillrättavisad? Det verkar något överdrivet.
- Det räcker, mr Kilpatrick. - Ställ er upp.
- Vad straffas han för? - Han ristade initialer i mässbordet.
- Mr Scott-Padget, var är masken? - Chapman.
Det är bara en fläck rent trä. Var det det ni ville visa mig?
Jag tyckte att ni borde se det, sir.
- Vinden tilltar, sir. - Varför gick ni emot mina order?
Jag beordrade er att sätta bramseglen.
- Jag bedömde att vinden... - Gjorde ni den bedömningen?
- Det handlar om gott sjömansskap. - Ni ifrågasätter alla mina beslut.
Gå ner under däck och stanna där tills jag ger er lov att komma upp!
Det är uppfattat, sir.
- Mr D'Arblay, sätt bramseglen. - Ska bli, kapten.
Han har straffats sju dagar i rad.
- Varför ingriper inte kapten? - Vad kan han göra?
Allt väl, grabben? Nu klättrar vi ner tillsammans.
Var försiktig.
Uppställning på kanondäck!
- Såren läker riktigt bra. - De gör fortfarande ont, sir.
- Hans egen son... - Fattar inte kapten vad som händer?
Sätt dig här.
Vad menade du med att kaptenen inte kan göra något?
- Jag gissade bara... - Vad menade du?
Skulle han sätta åt Scott-Padget ställs han inför krigsrätt.
Han är chanslös om de kan bevisa att han skyddade sin egen son.
Om Scott-Padget har inflytande, så är han slut sen.
- Hur mycket juridik kan du? - Jag gissar bara.
Så Scott-Padget är den som styr på det här fartyget...
Det här är en chans för oss att bli kvitt Scott-Padget.
- En kniv i ryggen och sen över bord. - Var inte dum!
- Kaptenen skulle inte sakna honom. - Vi är inte ute efter en man.
Vi siktar mycket högre och då måste vi ha tålamod.
- Det är det enda ord du kan, va? - Hör på, Evans.
Om vi rör en officer ombord på vårt fartyg, är saken förlorad.
- Tror du han hörde? - Den gamla suputen? Än sen?
- Crawford, ni skulle städa här! - Jag gjorde det.
Här är inte städat! Jag får allt lära er en läxa. Kom hit!
Stig in.
- Jag hoppas jag inte stör, sir. - Inte det minsta, mr Goss.
Jag tänkte att jag skulle rapportera att...
Rapportera vad?
Wheatleys sår läker bra, och de andra tre är friska nu.
- Det berättade ni igår. - Ja, sir.
Jag skulle vilja föreslå en sak...
Ursäkta mig, men vad jag menar...
Om han fick några dagar i sjukhytten så skulle han slippa dem ett tag.
- Vem skulle slippa vilka? - Er son...
- Vad är det ni försöker säga? - Jag hör allting.
När bestraffningarna...
Är min... Är mr Crawford den ende som bestraffas?
Nej, men han är alltid en av dem som får rapp.
Det måste få ett slut, sir. Besättningen har börjat undra...
- Vad då? - Jag menar...
Stig in.
Mr Scott-Padget anhåller om att få tala med er, sir.
Omedelbart, om möjligt. Han sa att det är av yttersta vikt.
- Ni borde vara i sjukhytten. - Nej, sir, jag är inte sjuk.
- Ska jag meddela ert svar, sir? - Nej, det gör jag själv.
- Ni ville tala med mig. - Jag trodde inte ni skulle komma hit.
Jag har god lust att läxa upp er, vilket är just vad ni vill.
- Nu förstår jag inte, sir. - Inte?
Jag tänker inte göra era tidigare kaptener sällskap på land.
- Vad vill ni? - Återgå i tjänst, sir.
- Jag behövs på befälsdäck. - Varför tror ni det?
Det börjar blåsa upp. Jag har lyssnat på vågorna. Jag vet att jag har rätt.
- Ni måste alltid ha rätt. - Om vi måste minska segel...
...får jag återvända till befälsdäck? Det är min plats och min plikt.
Er första uppgift blir att se till att allt är väl i kadetternas hytt.
- Jag tror nog att mr Kilpatrick... - ...gör som ni säger.
Pojken ska lämnas ifred.
- Han har lidit tillräckligt. - Menar ni er son, sir?
Det vet ni mycket väl!
Jag ska se till det, sir.
- Får jag återuppta mina plikter nu? - Det får ni.
Mr Scott-Padget...
Varför går vi inte för fulla segel?
Jag bedömde det som olämpligt, sir.
- Fortsätt jobba, Waggie. - Vi behöver en advokat.
- Men jag är inte det - än. - Nej, men du har studerat juridik.
- Jag kan på sin höjd ge råd. - Du ska hjälpa oss med petitionen.
- Avhjälpande av missförhållande? - Det är den sortens ord vi saknar.
- Vissa har inte varit i land på år. - Varför rymmer de inte?
För att sen infångas och pryglas som han?
- Jag vill inte dras in i ett myteri. - Du ska bevisa att det inte är det.
Du ska svära eden.
Vad gör de där?
- Vad håller ni på med? - Vi splitsar rep, sir.
- Det ser inte så ut. - Flytta på dem! - Sätt fart, upp med dig!
Akta dig, nästa gång råkar du illa ut!
Förlåt, sir. Det var mitt fel.
Han snubblade på repet jag drog i.
Ställer du till med fler olyckor, så försvinner skinnet på din rygg.
Vad är det med dig, Evans? Har du blivit tokig?
- Vizard, jag vill gå med er. - Bra.
Du bestraffas för det här.
Sergeant, för bort honom!
- Ännu en som ska pryglas... - Vi övar imorgon vid åtta klockslag.
Flaggkadetten vill att du håller god utkik åt styrbord, Pardoe.
Kanonbetjäningen, sätt fart!
Placera två soldater på akter welldäck vid sex klockslag.
- Kursen är ost-nord-ost. - Uppfattat.
Mr Scott-Padget, har ni lagt märke till något de senaste minuterna?
- Vad för något, sir? - Ett antal saker.
Till exempel att en man ropade ljudlöst.
Jag vet inte vad ni menar, sir.
- Han såg dig. Varför gjorde du det? - Det är vår signal.
- Var försiktigare nästa gång. - När ska vi göra det på riktigt?
Det får du veta tids nog.
När vi förenar oss med flottan i morgon har vi en hel besättning-
- som är redo att skrida till verket.
Inte ett enda jävla fartyg!
Inte en mast syns i hamnen.
Vi tycks få klara oss själva.
- Vad har hänt? Var är de? - De måste ha seglat iväg.
Fransmännen lär snart vara här. Jag föreslår att vi ger oss av.
- Det ska vi göra. - Och seglar tillbaka till Gibraltar.
- Vänd henne, mr Scott-Padget. - Ja, kapten.
Båtsman, vi ska vända fartyget!
Mr Ponsonby, låt kadett Crawford vara toppgast i två dagar.
- Är det en bestraffning, sir? - Gör som jag sa.
Mr Scott-Padget, jag vill tala med befäl och besättning.
Alle man, uppställning på welldäck!
- Ska vi inte gå till Gibraltar, sir? - Vi håller vår kurs tills vidare.
Jag vill förklara några saker.
Flottan som skulle vara här är försvunnen.
Jag vill att ni ska veta vilka order flottan och vi har.
Vi ska eskortera en konvoj timmerfartyg-
- från södra Italien hela vägen tillbaka till England.
Timmer som ska användas till linjeskepp och fregatter.
Fler fartyg som Defiant! Vår plikt är att segla till mötesplatsen-
- och se om konvojen är där. Om inte, så har vi gjort vad vi kan.
Om den väntar på oss, så ser vi till att den kommer hem-
- oavsett om fransmän, spanjorer eller nån annan försöker stoppa oss!
Mot Italien, mr Scott-Padget.
Jag tog med några skorpor.
- Hur länge ska du vara här? - En och en halv dag.
- Tack vare Ponsonby. - Varför då?
Ett fartyg! - Skepp i sikte! Styrbord midskepps!
En fransk fregatt och ett franskt handelsfartyg styrbord midskepps!
Det är en engelsman... Förbered för strid!
Segla ikapp dem!
Mr Scott-Padget, sätt vartenda segel!
Mr Scott-Padget, jag vill inte se en officer med en repända.
Uppfattat, sir.
Sätt bramseglen!
Öppna portarna!
Ställ ut kanonerna!
- Fartyget är redo för strid! - Tack, mr Scott-Padget.
Ni ska vi ge henne en strid som om hela England såg på!
Fall av.
Upp mot vinden!
Förbered eldgivning!
Låt henne falla av lite till.
Det drar ihop sig.
Eld!
Tätt inpå!
- Sikta mot masterna! - Eld!
Mr Scott-Padget, borda dem!
Borda!
Kanonbetjäningen, borda nu!
Marinsoldaternas kapten... - Säg åt honom att borda nu.
- Vi har tagit fartyget! - Handelsfartyget har halat flagg!
Allt i sin ordning. Båda fartygen.
- Var är engelska flottan, monsieur? - Borta. Den har flytt till Atlanten.
För ner honom, sergeant Kneebone.
Han säger att engelska flottan har seglat mot Atlanten, sir.
Vi kanske är det enda engelska fartyget i Medelhavet.
- Insisterar ni på att fortsätta? - Vi ska eskortera konvojen.
Det finns ingen konvoj, endast ett franskt linjeskepp.
Ni har haft rätt förut, men den här gången tror jag ni har fel.
Det finns inget franskt linjeskepp, endast rädslan för ett.
- Sir... - Lyssna, de firar redan.
Och varför inte? Det blir en rejäl belöning åt hela besättningen.
De här två fartygen är ett fint byte.
- Ni gör klokt i att lyssna... - Båda fartygen ska seglas tillbaka.
Lycka till mr D'Arblay. Angenäm seglats till Rochefort.
- Ni måste lyssna på mig... - Kellahorn seglar handelsfartyget.
Till sin hjälp tilldelade jag honom en ung kadett - mr Crawford.
Mr Crawford...
- Ta väl hand om fartyget. - Ska bli, kapten.
Se till att hon kommer säkert i hamn.
Jag trodde ni ville ha pojken ombord.
Det trodde jag också.
Det var ett misstag - som jag nu har rättat till.
Raska på! Fortare!
Sätt fart, era lata svin!
Mr Scott-Padget!
Jag vill undvika förslappning.
Inget befäl får slå besättningen med rep.
- Jag kunde inte hitta Kilpatrick. - Ni är avstängd den här vakten.
För ordervägran. Hädanefter kommer jag att slå er med häpnad.
- Det har ni gjort, sir, på många sätt. - Förlåt?
Jag måste lära er en läxa. Ni får gå löpande vakt.
Fyra timmars vakt, fyra timmars vila, dygnet runt.
- Jag är officer, inte kadett! - Inte kadett...
- Jag ber om ursäkt... - Gå till er hytt!
- Jag vill bara säga... - Ni fortsätter ordervägra!
När det här befälet inte är i tjänst ska han anmäla sig varannan timma-
- till vakthavande befäl, som sen ska rapportera till mig!
Nu har alla glömt vår petition. Scott-Padget var vår saks bäste vän.
Ni kan gå, mr Scott-Padget.
- Officeren har anmält sig korrekt. - Tack, mr Ponsonby.
Konvojen är nog inte kvar här. Men vi ändrar inte kurs än.
Fartyg i sikte! Segel vid styrbord midskepps!
- Vad för slags fartyg? - En fregatt, sir!
Hörde ni, mr Scott-Padget? En fregatt, inte ett linjeskepp.
Segla ikapp henne!
Vi tittar närmare på henne.
Lägg om till nord-nord-väst.
- Alla kanonerna är redo! - Vi är klara för strid, sir.
Ett venetianskt fartyg... Neutralt, om inte fransmännen tagit Venedig.
Ingen flagga, ingen signal...
Varför inte?
- Hon måste ha sett vår flagga. - Och hört hur vi berett oss på strid.
Mr Ponsonby, hissa nattsignal.
- Inget svar. - Kanonportarna är öppna, sir.
- Vi kan inte vänta på en bredsida! - Nej, men vi måste vara säkra.
Vi kan inte blotta oss så här! Vi måste ge eld nu!
Ställ fram kanonerna, men avvakta eldgivning.
Vilket fartyg är ni?
Vi är Defiant!
Vilket fartyg är ni?
Mr Ponsonby, han är träffad i armen!
Hudson och King, bär ner kaptenen!
Kaptenen är skadad! Ni tar nu order från mig!
Eld!
Vem är där ute?
Vad händer?
Goss... Goss...
- Har Defiant erövrats? - Inte alls, sir.
Vad är det för röster?
Ni spiller bara er tid. Jag vägrar säga något.
- Är han kapten? - Ja, en officer i Napoleons tjänst.
Tig, din förrädare!
Mr Scott-Padget, kapten vill tala med er.
- Jag bordade fartyget, sir. - Blev förlusterna stora?
- Nej, bara ett dussintal. - 60 skadade. De behöver mig nu.
Vi lyckades lägga beslag på en hel del innan hon sjönk.
Men det största priset har vi här. - För in fransmannen!
Den här absurda figuren är överste Giraud.
Politisk rådgivare till Napoleon.
Monsieur, jag är en fransk officer och ska behandlas med respekt.
- Jag vill ha tillbaka mina papper... - För bort honom!
Vi hade tur. Överste Giraud försummade att förstöra sina papper.
Han känner till invasionsplanerna för England.
- Vet han när? - Inom de närmaste veckorna, sir.
- Han måste föras till London. - Naturligtvis, sir.
Så snart vi har reparerat fartyget.
- Ni har skött er utomordentligt bra. - Tack, sir.
Mr Scott-Padget...
...den här besättningen gör bra ifrån sig om ni inte pressar dem för hårt.
Det ska jag komma ihåg, sir.
Härmed är begravningsceremonin för de stupade avslutad.
Återgå...
Stanna kvar där ni är!
För att vinna tid vill jag passa på nu när alla är samlade.
Ni ska nu bevittna en bestraffning.
Två dussin - för att han såg på honom.
Börja bestraffningen!
Ligg nedanför...
Hon skjuter av våra master...
De kommer att ryka... Ligg nedanför...
Goss, är du här?
- Var är mr Goss? - På däck, och bevittnar pryglingen.
Jag har inte gett order om prygling!
23!
24!
- Straffet verkställt, sir. 24 rapp. - Släpp ner honom!
Njuter du nu? Passa på innan jag skär halsen av dig, ditt svin!
Ytterligare två dussin!
- Vad är det, Evans? - Det är mask i!
Jag äter tvestjärtar och larver, men inte maskar!
Slänga mat på det viset... Du vet väl att det är straffbart?
- Man blir pryglad för sånt här. - Han skickade er...
- Förlåt? - Ja, sir, jag vet.
Medan vi funderar på ditt straff... Plocka upp det!
Det är inget fel på det. Ät det.
Ät det! Det är en order.
Ni kommer att hängas för det här!
Våld mot en officer bestraffas med hängning.
Vi sitter alla i samma båt. Vi måste göra något.
Det finns bara en sak att göra - ge signalen.
- Nu? - Så snart vi kan.
Vi gör det vid åtta klockslag.
Morrison, gå upp på däck och varna alla du möter.
Wagstaff, du berättar för Dawlish. - Du klättrar upp i riggen och ropar.
- Vem är vakthavande befäl? - Ponsonby.
Var är Scott-Padget?
Alla officerarna ska låsas in i sina hytter. Marinsoldaterna står vakt.
Jag varnar dig, Evans. Använder du kniven är du dödens!
Ta det lugnt uppe på däck. Invänta signalen.
Drick lite till, sir. Så gör det inte lika ont.
Var beredda.
Håll fast honom!
Hugg i ordentligt nu!
Börja med kanon nummer fyra nu.
Hipp hipp hurra!
Vad händer?
- Låt mig vara! - Tig!
Rör er inte, sir!
- Det här blir din död, Vizard! - För ner honom!
- Stå still! - Försvinn härifrån!
Okej, mr Goss. Ingen kommer in hit.
Lyssna på mig, era idioter! Ni är också revolutionärer!
- Vad säger han? - Att vi är revolutionärer som han.
Han är viktig för kaptenen. Jag ska prata med honom nu.
Fransoserna är också revolutionärer, men de har sin giljotin!
Vi har låtit Scott-Padget leva i två dagar!
Vänta...
Du kan gå nu.
Stig in.
- Ni ville träffa mig...mr Crawford. - Sitt ner.
- Vart är vi på väg? - Det har vi inte bestämt än.
Västindien, Sydamerika... Vart som helst, men inte England.
Jag vill tala med er om England.
Överste Giraud har information om en invasionsplan.
Det är sant. Han känner till landstigningsplatser och datum.
Så mycket har vi fått veta, men han vet mycket mer.
- Han måste överlämnas snarast. - Till vem?
Amiral Jackson har befälet över eskadern utanför Rochefort.
Vill ni att vi seglar Defiant till Rochefort?
Ända fram till eskadern?
Ja, det är vad jag ber er om.
Om ni värnar om ert lands säkerhet-
- om ni inte vill att vårt land ska förnedras av fransmännen.
- Men vad händer med oss? - Jag kan inte lova någonting.
- Amiralitetet ogillar myterier. - Det var aldrig meningen.
Vad var det ni hade tänkt er?
En petition?
Jag förstår.
Det är nog för sent för petitioner nu.
Vi sätter kurs mot Rochefort.
- Kommer ni att lägga ett ord för oss? - Jag ska göra mitt bästa - för alla.
Jag ska lägga fram alla fakta som är till er fördel.
Men jag varnar er. Om ni skadar något av befälen...
Inte ett enda befäl får komma till skada... Jag förstår.
Jag beklagar att ni förlorade armen.
- Han lovade oss sitt stöd. - Kan vi lita på honom?
Ett befäl? Åt helvete med England, låt fransoserna invadera landet!
- Nej, jag har min familj där! - Inga fransoser i mitt hus!
Håll honom under uppsikt! Våra liv hänger på det.
Då bestämmer vi att vi seglar till eskadern i Rochefort.
Fartyg i sikte på styrbords bog!
Det är eskadern.
Flaggskepp på styrbords bog!
- Reva toppseglet! - Var beredda att kasta ankar!
Wagstaff, förbered signalflaggorna!
Vänta här.
Ni är galna, allihop! Förhandla med en amiral!
Amiral Jackson är hederlig. Han lyssnar på oss.
Han går med på allt - tills vi överlämnar oss. Sen hänger han oss.
- Nej, jag seglade för honom 1789. - Ni kommer att få se.
Mr Crawford...
Vizard!
- Vilka av oss går med ombord? - Ingen.
Jag ska få dem att komma till oss.
Sergeant...
- Håll fången under bevakning. - För ner fången under däck!
Flaggskeppets gigg långsides.
- Ta mig till er kapten! - Den här vägen, sir.
Harvey...
Han kom med de erövrade fartygen och stannade hos amiralen.
- Jag har en rapport från amiralen. - Ge den till mig.
De har gjort det på Spithead! Flottan har gjort myteri!
- Har man gått med på kraven? - Vartenda ett, sir.
- Allt ni bad om. - Och mer därtill, sir!
"Konungen har beviljat alla inblandade amnesti."
- Det här förändrar allt, eller hur? - Det förändrar allt.
- Ni hörde nyheterna! - Hurra!
Vad händer med oss?
Jag ska tala med amiralen nu. Era önskningar blir nog uppfyllda-
- om jag överlämnar ett fartyg i gott skick.
Sergeant Kneebone, låt alla befäl komma upp på däck.
Gör det inte! Nu ger du bort allt vi kämpat för!
Jenkins, släpp ut flaggkadetten!
Vi ska släppa ut befälen.
Ni kan gå upp på däck, sir.
- Vad har hänt? - Myteriet är avslutat.
Rör mig inte! Era vidriga myterister!
Tro inte att ni kan vända kappan och bli förlåtna!
Mr Scott-Padget, för er egen skull råder jag er att inte säga mer.
Ni stöder deras brott! Ni är i maskopi med dem!
Men era vänner ska få sitt straff!
- Och ni lär aldrig få lämna land! - Ni är gripen.
- Du har förstört för oss alla! - Vad spelar det för roll?
Ni ville allihop att han skulle dö!
Du är lika ond som han! Ni två förstörde allt för oss!
Ge mig en kniv!
Stanna där!
Vi hade allt, men han tog det ifrån oss!
- Vi ger oss av medan vi kan! - Vi kan komma undan i dimman!
Jag vill inte höra ett ljud. Vi lättar ankar och ger oss av.
- Lätta ankar! - Tysta.
Ankaret är lättat.
Lägg ut kursen!
Kursen är väst-syd-väst.
- Utkik? - Segel om styrbords akter!
Var? Alla fartyg ligger för ankar.
Det är en fiendefregatt!
Det är fransmännen som kommer!
Mr Richmond, lätta ankar.
- Fransmännen anfaller, sir. - Gör klart för strid.
- Fransmännen utnyttjar dimman. - De är på väg mot vår eskader!
Titta, ser ni glöden!
En brännare! Det driver med brisen!
- Den är på väg mot flaggskeppet! - De hinner inte undan!
- Inte de andra fartygen heller! - De kommer att brinna!
Vizard, jag kan inte köpslå och jag kan inte lova något.
Inget hindrar er från att fly.
Men fienden är där!
Alle man, uppställning!
Kapten...
Ni ser vad som händer!
Fransmännen anfaller. Vi är det enda engelska fartyget som satt segel.
Vi måste ge flaggskeppet tid att lätta ankar. Vi ska stoppa brännaren!
Sergeant, låt trummorna ljuda. - Ponsonby, styr mot brännaren.
Kom igen nu, alle man!
Gode Gud, titta där!
Ställ fram styrbords kanoner! Skjut med allt ni har!
Rätt så!
Eld!
Släck branden midskepps!
Mr Ponsonby, vi går föröver på brännaren.
Vänta! Eld upphör!
Fall av.
Stötta.
Hårt styrbord!
Var beredda med änterdraggar!
- Vi har henne! - Hon svänger runt!
De lyckades!
Släpp änterdraggarna.
Rikta alla babords kanoner mot brännaren!
Eld!
Flaggskeppet är nu på väg in i striden.
Fransmännen flyr tillbaka in i hamn!
Det är en bra besättning, sir.
Flaggskeppet signalerar: Tack, Defiant, för hedervärd insats.
"Tack för hedervärd insats."
Det finns inga myterister ombord på det här fartyget nu, sir.
Vänd henne, mr Ponsonby. Vi återvänder till eskadern.
Tack, mr Crawford.
Ansvarig utgivare: Pia Grünler
Översättning: Per Sellius
Bearbetning: SDI Media Group