Nu!
Am câștigat! Și vreau răsplata!
Și ce dorești?
Nufărul ăla!
Perfect, chiar voiam să mă răcoresc.
Ai auzit?
Probabil vânează cineva...
- Poftim. - Nu-mi trebuie.
Angelique, ba îl vrei, ba nu-l vrei... Dacă e ruptă, e păcat de ea.
Atunci, o duc la loc.
Nu!
Ce ai?
Nimic.
Cam ciudată vânătoarea asta...
Vino.
- Lasă-mă, trebuie să-i prind! - Nu, te vor omorî!
- Lasă-mă să trec! - Nu, tu fugi la St. Clè, eu la Monteloup.
Alertează toți fermierii, să meargă la adăpostul castelului.
- O să-i ucid! - Fă cum îți spun! Fugi!
ANGELIQUE, MARCHIZA ÎNGERILOR
- Unde-i Angelique? - Nu știu, domnule baron.
Unde-i Angelique?
Nimeni nu va îndrăzni să-i facă rău lui Angelique.
Duceți căruța lângă intrare. Pregătiți alături un foc strașnic.
Domnule baron! Angelique e aici!
Lăsați-o înăuntru pe dra Angelique.
Unde-ai fost?
Pe asemenea vremuri, nu e bine să pleci de acasă.
Ajută-ne, Sfinte Ignațiu. Ajută-ne, Sfinte Damien.
Ajută-ne.
Iată-te!
Pe unde ai umblat?
V-o prezint pe sora mea, Angelique.
În loc să fi umblat brambura, era bine să-l fi cunoscut pe dl Fallot...
...consilier al Parlamentului din Paris și logodnicul meu.
Dacă stăteam acasă, nu puteam da alarma.
Tata cum ți-o fi suportând toanele? Mergi și schimbă-te imediat!
Te-am șocat, mamă? Pe tine, frate? Și pe dumneata, dle consilier?
- N-ai putea renunța la glumele proaste? - Mai bine o glumă proastă, decât deloc.
- Crezi că frumuseții i se permite tot? - Și ce?
Acum nu-i vreme de certuri.
- Trebuie să mă respecte! - Ți-am salvat viața.
- Roagă-te ca asta să ne fie de ajutor. - Să ne rugăm.
Nu trageți, lăsați-i să se apropie.
Nicolas!
La atac!
Acest Plessis-Bellieres e flăcău strașnic. Se luptă de parcă ar dansa.
Calea e liberă!
Bravo!
Felicitari, vărule, fiul tău e un erou. Cu toții îi datorăm viața.
Pentru Philippe, asta nu-i nimic. E bine să ai un fiu colonel.
Fiecare bătalie a sa e una admirabilă.
Stă în pădure și așteaptă ca bandiții să termine gloanțele...
...apoi trage o salvă de muschete care să-i spulbere.
A fost un interludiu minunat!
Era un tip, negru tot, și brusc i-a explodat țesta...
...și s-a colorat tot în roșu!
Nu te gândești că poate te vei mărita cu un papagal ca ăsta...
...și ai să pleci cu el...
Vai, ce grozăvie!
Vai, și ce roșu s-a făcut când i-a explodat țeasta!
- Angelique! - Da, tată, m-ai chemat?
- Vino să saluți oaspeții. - N-am chef.
E un ordin!
- Îmi pare bine. - Și bravul tău văr...
- Trebuie s-o sărut? - Te credeam mai galant, Phillipe.
- Mă conformez. - Nu mă atinge.
O diavoliță, o tigroaică! Vino să te îmbrățișez!
Vere, mica ta perlă trebuie scoasă în evidență.
Trebuie s-o luam cu noi la Plessis, s-o cunoască pe soția mea...
E încântătoare.
Pot să mă duc?
E încântătoare în modestia ei, nu-i așa, Adelaide?
Philippe!
Luați calul.
Philippe!
V-o prezint pe Angelique, marchiza cu rochia tristă...
N-a vrut să mă sărute, mă întreb oare de ce...
O fi fost supărată.
Liniște! Bertram, Robert.
Sunt plăcute astea de la țară, sunt asemenea fructului de pe ram.
Încearcă, Louis!
E rândul tău, Bernard
- Ajunge pentru toți. Maxim! - Se poate?
Desigur, pe rând.
- Are gust de fragă. - Tu ai gust de câine!
După ea, la vânătoare!
Dragii mei, jucați-vă, dar nu pe aici!
Haideți, haideți...
Ar trebui să-ți mai tai unghiile... N-ai vrea?
Ești îmbrăcată asemenea unei cepe, ai o sută de haine pe tine...
Cum poți purta atâtea cămăși?
Îmi amintesc că, în tinerețe...
Haide, du-te...
Intră.
- Monseniore, mesagerul e aici. - Spune-i să intre.
Domnul Clement Tonnel?
Monseniore, iată-l.
Frumoasă culoare, nu? Verde ca vitriolul roman.
Cu așa ceva, nu va mai exista nici Rege, nici Mazarin, calea e liberă.
- E eficace? - E discret.
Zaci puțin și urmează moartea.
- Fouquet nu ți-a dat o scrisoare? - Ba da, monseniore.
Iat-o.
Bine.
A contrasemnat pactul.
Vom da un spirit nou regalității.
Mulțumește-i domnului Fouquet și spune-i să aștepte...
...un moment propice. Să mergem, domnilor.
Ce miros!
Tată, ce ai?
Vărul meu n-are bani, îi ține pentru războiul civil.
- Atunci, suntem pierduți? - Da.
Bietul Sance își iubește atâta oile, că le duce mirosul cu el peste tot.
Mirosul vostru e mult mai rău! Noi cel puțin nu complotăm contra Regelui!
Excelența sa, prințul de Conde.
Monseniore, e fiica mea.
Ce-i extraordinar în ce-am zis?
Toate comploturile sunt contra Regelui... Uitați-vă la Iulius Cezar...
Micuța asta... e neprețuită!
Suntem îndrăgostită de Iulius Cezar?
Înțeleg că sunteți pasionată de războaiele sale galice...
...dar știți care e principala sa glorie?
Nu, monseniore.
Atunci vă voi trimite să studiați istoria la o mânăstire din Poitiers.
Fronda e încântată să vă plătească studiile, nu-i așa, domnule baron?
Recunoștinta mea e nemăsurată, monseniore.
Eu nu mă duc acolo!
Dorințele prințului sunt ordine.
Haide, Angelique, vino.
Ciumă ce ești!
- Bună, Guillaume! - Domnișoară Angelique!
Ce mult a trecut...
- Caleașca asta frumoasă e a noastră? - Da.
- Dar tata unde e? - E bine, vă asigur.
De ce sunt luată în mijlocul anului?
Vă vom explica totul mai târziu, la Monteloup.
- Fetele sunt în La Rochelle - Iar fratele tău e la colegiu.
- Și tata? - E la mină.
Care mină?
Vechea mină s-a dovedit mai bogată decât credeam.
Peyrac mi-a sugerat s-o redeschid. Omul are fler.
Familia Peyrac e una din cele mai ilustre familii din Languedoc.
Iar Joffrey e un om sclipitor și secret.
E incredibil de bogat, e poet și savant...
...iar castelul său din Toulouse n-are egal pe lume.
Eu un bărbat care n-are cum să nu-ți placă.
- Și ce vârstă are? - E mai în vârstă ca tine.
Și vrei să mă mărit cu el?
Banii sau viața!
Nicolas!
Da, eu sunt.
Nu-mi vine să cred, nu credeam că o să te mai văd.
Ce frumoasă ai devenit, ești și mai frumoasă.
Nu mă privi așa, Nicolas.
Angelique Sance de Monteloup nu mai sta de vorbă cu țăranii.
Ești ridicol!
Fiica stăpânului a crescut...
...și nu se mai amestecă cu servitorii.
M-am gândit la tine zi și noapte...
Lasă-mă.
Prin urmare, te lași scoasă la mezat.
Ești nebun?
Unde ți-ai cunoscut soțul, la mânăstire?
Nu l-am văzut niciodată!
Exact ce-ți spuneam, doamnă contesă de Peyrac.
Domnul Peyrac e un gentilom, cel mai celebru din Languedoc!
- Și cel mai bogat. - Și asta e rău?
Bineînțeles, domnul are toate avantajele.
Păcat că nu l-ai văzut. Peyrac ăsta e un monstru.
- Ești gelos, spui orice! - Nu chiar.
Nu-i doar urât, e și bătrân.
- Minți! - Un monstru!
Dar astea nu contează în pat, nu?
O să vezi tu dacă am mințit!
Faceți-i loc caleștii contelui de Peyrac!
Malvin, ești notar, dar nu mai lua fața asta de notar.
Doamnă, lângă dumneata și cerul își pierde din strălucire.
Voi fi cel mai fericit muritor când vă voi deveni soț...
...dar și cel mai nefericit, pentru că mă numesc Bernard D'Andijos...
...și mă voi căsători cu dumneata numai prin procură.
Conform decretelui valabil în provincia noastră...
...cei ce nu locuiesc în același oraș se pot căsători prin procură.
Domnul conte de Peyrac nu-și va întâlni soția...
...decât la ceremonia religioasă din orașul Toulouse, unde
- Ce să vă urez? - Să vă îndrăgostiți de mine!
- Trăiască mirii! - Trăiască mirii!
Angelique, zâmbește...
Lui Peyrac nu-i plac fețele triste.
D'Andijos, e adevarat că e urâțel?
Urâțel?
Urâțel! Nu, nu-i deloc urâțel.
E înfricoșător de urât!
Vino, Nicolas.
Iubește-mă, Nicolas... Iubește-mă.
Vino.
Cu tine vreau s-o fac prima oară.
Cu cineva cumsecade, frumos, blând și gentil...
- O să fii blând, Nicolas? - Da.
Nu, nu...
Nu!
Cum îndrăznești, canalie?
- Oprește, Guillaume! - Lăsați-mă!
Vei plăti pentru asta, câine!
- Fugi! - Nu!
- Te vor prinde! - Vino cu mine!
E imposibil, o știi bine!
Atunci, nu plec!
Sosesc... Pleacă repede, ne vedem la apus.
Te voi aștepta în pădurice.
Voi fi lângă copacul cel mare. Vii cu mine, îmi juri?
Da, da! Ia calul și fugi.
Trăiască mireasa!
Această salvă e în onoarea noastră.
Părăsiți aceste meleaguri, de aici e teritoriul vrăjitorului de Peyrac.
Pe aici, doamnă.
Angelique Sance de Monteloup...
...acceptați să-i dați ascultare...
...lui Jeoffrey, conte de Peyrac...
...Arvalle, Cavarex, Moraines și Eristrue?
Da.
Cauza ți-e pierdută, Carmencita.
Nu cred, dragă.
Pentru un om ca Peyrac nu ajunge o fecioară de la țară.
Îi trebuie ceva care să-l ardă, să-l doară, să fie periculoasă.
În locul tău, aș fi mai atentă. Puștoaica e plină de viață.
Îl va amuza să o dreseze și va reveni tot la mine, în genunchi!
- Germontase, lasă-mi mie dansul ăsta. - Vă adresez aceeași rugăminte.
Vă rog, domnilor.
Păi, și nu dansăm?
Dragă Peyrac, soția dumitale captează atenția tuturor.
- Nu mă tem de asta, monseniore. - De ce?
V-aș spune că roba dumitale și piciorul meu nu ne lasa să dansăm.
- Păcat... - Poftim?
E păcat, dar Domnul a creat frumusețea pentru a bucura pe toată lumea.
- Atunci priviți, monseniore - E minunată.
Nu vă deranjează fumul?
- Ce e ăsta? - Un trabuc, monseniore.
Oribil lucru, seamănă cu un excrement.
Le-am descoperit în America. Tutunul ăsta e pur.
- Ați putea fuma pipă, sau să prizați. - Găsesc că trabucul e mai nobil.
Vrei mereu să epatezi.
Mă pui pe gânduri, fiule. Mă pui pe gânduri...
Iertați-mă, monseniore.
Trebuie să mă odihnesc, nu mai pot dansa.
Ce lux, ce mâncăruri.
Sper, fiica mea, că nu-ți vei uita modestia...
Desigur, monseniore...
Modestia dumitale te recomandă.
Dar... ciudat soț v-ați ales.
Mâna dumitale, doamnă.
Vă rog, doamnă contesă.
Doamnă contesă...
Noapte bună, doamnă contesă.
M-ai cumpărat... Ia ce-ți dorești și pleacă, repede...
Niciodată n-am obligat pe nimeni.
Vă urez noapte bună, doamnă.
Auzisem vorbindu-se de frumusețea dumitale...
...dar ea e depășită de cuvinte.
Doamnă contesă, ținuta dumitale, din ordinul domnului conte...
Oamenii mei.
Permiteți-mi să mă prezint...
Ești soția mea și nu știi nimic de mine.
Peyrac vrăjitorul, slujitorul diavolului...
Vei vedea că diavolul folosește lucruri simple.
Iată maeștrii mei.
În China, am studiat chimia și astronomia...
De la indieni, arta otrăvurilor și a antidoturilor.
De la arabi, algebra. Le-am fost prizonier.
Mi-au scufundat corabia și mi-au lăsat câteva cicatrici.
Kouassi-Ba m-a salvat.
Iată-l pe contabilul meu, e din Parpaillot.
Soldații erau să mă masacreze.
Când m-a scos din clădire, avea picioarele sfărâmate.
Eu am scăpat cu unul singur.
Iată-l pe Fritz Hauer, l-am cunoscut în Saxonia acum 10 ani.
El m-a învățat cum să extrag aurul.
Bogăția mea... e a dumitale.
Acum diavolul v-a fost prezentat.
Totul e pregătit.
Un ligou de aur.
Arhiepiscopul, amicul dumitale, m-ar da bucuros pe mâna inchiziției.
- E adevărat că sunteți vrăjitor? - Dumneata ce crezi?
- De ce-mi spuneți toate astea? - Soția are dreptul să-mi știe secretele.
Voiam să vă mulțumesc pentru aseară.
- Pentru că v-am lăsat singură? - Da.
O simplă chestiune cavalerească.
N-aș vrea să provoc dezgustul unei femei frumoase ca dumneata.
- Mulțumesc. - Vă rog.
Fiecare sacrificiu aduce recompensa sa.
Într-o zi, nu voi avea doar o soție...
...ci și o amantă.
Nu vă faceți iluzii, domnule, nu-s nici soție, nici amantă.
- Ador să vă văd nervoasă. - De ce m-ați luat de nevastă?
Înainte să vă cunosc, pentru minele de plumb ale tatălui.
- Afacerile sunt afaceri, nu? - Apoi, pentru frumusețea dumitale.
Iar acum?
Pentru curaj. Voi fi cel mai fericit când veți fi în brațele mele.
- Nu se va întâmpla niciodată. - Timpul schimbă lucrurile.
E vă rog doar să rămâneți la fel de frumoasă.
Poftim... Acest lingou el al dumitale.
Dați-l la săraci.
Fritz, fă cum dorește doamna contesă.
Veniți aici!
Pentru contesa de Peyrac!
Domnule conte, nu respectați tradiția?
Nu ați pus detector de otrăvuri în paharul contesei.
- Nici într-al meu. - Există un motiv?
Cine să-mi otrăvească nevasta? Dumneata?
Aici de față nu văd pe nimeni...
Dar tânăra dumitale soție trebuie să își ia toate precauțiile.
Iar măsura potrivită e acea piatră...
...care își schimbă culoarea la otravă.
Tradiția asta e una respectabilă.
Monseniore, îi băgați doar superstiții în cap.
Toată nobilimea are tradiția asta.
Unii au înghițit piatra și-au murit sufocați.
Doamnă, permiteți-mi să mă retrag.
Trebuie să-mi rostesc jurământul asupra umilinței...
Sper că ați auzit de așa ceva.
Acum, că a plecat, faceți-ne pe plac.
Te rugăm, Jeoffrey! O povestire de dragoste!
Femeile astea îl amuză?
Probabil.
- Și stau mereu în preajma lui? - Credeți că asta îl excită?
O să vă fac pe plac.
- Ce au de gând? - Să-și asculte idolul.
Declar deschisă ședința.
A fost odată o fetișcană care stătea pe malul râului...
...era goală și deodată...
Nu-i pentru urechile tale. Contesa e obosită, scuzați-o.
Dar nu sunt o puștoaică!
Sunt mai tânăr ca dumneata.
Ea voia să reziste, dar el i-a spus să fie calmă.
- Continuăm mai târziu. - Nu se poate!
Gărzile arhiepiscopului m-au urmărit. Am fugit din Elveția.
- Amicul dumitale Bernouille, fizicianul... - Vii din Geneva?
Da, însă la Toulouse inchiziția mi-a luat urma, dar le-am scăpat.
În casa mea sunteți la adăpost de inchiziție.
Prezența mea la ora asta matinală marchează gravitatea acestei afaceri.
Ascunderea unui om urmărit de Sfânta Inchiziție e un mare păcat.
Care om?
Un ofițer al gărzii l-a văzut intrând la dumneata.
Ne-ar prinde bine mărturia contesei de Peyrac.
Kouassi-Ba, cheam-o pe doamna contesă.
Domnule Peyrac, ai întrecut limita.
Nu mă întrec decât în cursele de cai.
- Ați mers cam departe. - Vreau s-ajung la cer...
Ne dați voie să-i punem câteva întrebări contesei?
Dacă nu o obosesc, da.
A sosit aici un om, l-ați văzut?
Grăiește adevărul, Angelique.
N-am văzut pe nimeni.
O bună catolică n-are voie să mintă.
- Ce vreți să spuneți? - N-ați remarcat pe nimeni?
Pe nimeni.
Atunci gărzile mele au visat, fugarul nu există.
Nici minele din Salcini...
...nici alte activități suspecte.
Suspecte?
Mi-ați putea arăta cum v-ați obținut aurul?
E o provocare?
E o provocare.
Mâine vă aștept la Salcine.
Voi fi acolo.
La acuzația de vrăjitorie...
...voi ști ce să răspund...
- Mulțumesc că ai mințit. - Voiam să salvez un fugar.
Când D'Andijos l-a condus, l-ai văzut.
Nu-i frumos să minți.
Să vorbeasca în franceză, trebuie să pricep tot.
De ce ți-ai asumat un asemenea risc? Dacă se prinde?
N-are decât.
Nu lui trebuie să-i dovedesc, ci altcuiva.
- Te joci cu focul, te joci cu iadul! - Nu-i un joc, dragă călugare...
Operația asta chimică poartă un nume, segregare...
- Ce-i fiertura asta? - E suspensia de plumb.
Căldura face ca plumbul să absoarbă aurul din minereu.
Aur? Știam eu...
Nu știți nimic, segregarea abia începe.
Încălzim acest plumb cu cenușă și bucăți solide de oase.
Totul e clar, Peyrac, e pură vrăjitorie.
Vezi, Angelique, plumbul penetrează cenușa, iar aurul pur rămâne în cavități.
Plumbul nu devine niciodată aur!
Activați flacăra!
Peyrac, poate pe oameni îi păcălești, dar pe Dumnezeu niciodată!
Aurul e problema Domnului, Angelique.
E o blasfemie, dacă era atât de ușor, toată lumea ar fi produs aur.
Nu înțelege.
Toată lumea cunoaște notele unei octave, însă doar unii compun opere.
Dați-i un lingou de aur.
- De ce? - Fă cum îți spun.
Permiteți-mi să vă conduc.
Nu mă grăbesc.
Nu trebuie să ne întoarcem imediat.
Călăriți ca o creatură a Iadului!
Deoarece sunt diavolul!
- E o altă mină? - Ceva mult mai prețios. Veniți.
- Unde e? - Pe-aici, domnule conte.
Are 3000 de ani și tot tânără este.
E ca o dragoste adevărată.
Nu-mi spune că-i prea frumos.
N-o să spun.
L-am adus din India. A naufragiat cu mine de două ori.
Poartă-l așa.
Privește.
Iartă-mă!
Ești foarte nefericită, așa-i?
Și eu.
Am pierdut.
Nu-mi ești nici soție, nici amantă.
Nu mai există nimic, o să înnebunesc.
- Mie îmi pasă, nu pleca! - Și ce-ai vrea să fac?
Nu-i posibil! Amintește-ți, Jeofrey!
Cineva trebuie să te calmeze, pe cine să chem?
M-am înșelat, Jeoffrey! Într-o zi, nu-mi voi mai aminti de tine!
Scuză-mă.
Mă voi răzbuna!
Jeoffrey, te cautam, voiam să-ți spun...
Domnul cavaler de Germontase.
Nu l-am invitat.
Fii binevenit.
Monseniorul nu poate accepta un dar al Diavolului.
Diavolul nu poate răspunde unei insulte, dar eu pot!
Te aștept mâine la 6 lângă St. Claude!
Ce mai bravadă, D'Andijos!
- Sau vrei să crești în ochii diavoliței? - Mâine dimineață lângă St. Claude!
Nu tu și nu mâine! Eu și imediat!
Vă las alegerea armelor.
Spada.
Germontase e cel mai bun din Languedoc! A ucis deja douăzeci!
- Jeoffrey e nebun! - Nu, așa e el.
Nu-i un duel, e o crimă! Împiedică-l!
Nu pot face nimic.
Începe.
Plângi?
Ești frumoasă.
E injust...
Tu ești așa de frumoasă, iar eu am fața plină de cicatrici.
Niciodată n-am văzut un bărbat mai frumos.
- Nu-ți mai produc teamă? - Nu.
Sunt același.
Te iubesc!
Cu siguranță iubirea e oarbă.
Ești obosită?
Jeoffrey, am fost nebună, atâtea nopți n-am știut cum erai.
Asta a fost înainte...
Înainte de ce?
Înaintea noastră...
Dormi?
Și eu am fost nebun.
Tu?
C-am așteptat...
Ce-ai așteptat?
Să-ți spun...
Atunci, spune-mi...
Te iubesc... te iubesc.
Mi-e foame!
Mi-e sete...
Doamnă contesă!
Doamnă contesă, priviți, Fleurmont merge singur!
Un mesaj, domnule conte.
Spuneți-i Majestatii Sale că mă simt onorat.
Ghicește, cine vine?
N-aștept pe nimeni, pe cine să-mi doresc în afară de tine?
Nu-i vorba de plăcere, ci de onoare.
Regele va poposi aici, vine de la St. Jean cu soția sa.
Platoul Dragostei...
Curcan umplut cu...
Rețeta e a mea. Cu trufele de rigoare.
Ciocârlie cu ficat de gâscă în foetaj...
După cum vezi, Regele mănâncă tot. O să dureze 3 ore...
Dacă trebuie, atunci trebuie...
Pommerole, anul 1692.
O adevărată alinare, sire.
De unde ai asta? Îmi pare ceva roman...
Aveți dreptate, Caesar a băut din el.
Nu mă pot compara cu el.
- Istoria e pasiunea dumitale favorită? - Nu, sire, prefer muzica.
V-am văzut colecția de instrumente, e admirabilă.
Mai aveți o galerie de medalii, de antichități...
Cum reușiți?
- Le iubesc, sire. - Și asta ajunge?
A iubi înseamnă a vrea și ce vrei obții întotdeauna.
Aș spune că vă doriți cam multe!
Mi-aș dori să vreau și eu.
Am auzit multe zvonuri despre aurul dumitale.
Majestatea Voastra să-și imagineze o colină.
Minezi stâncile cu ajutorul prafului de pușcă...
...sap la o adâncime enormă, amestec și sfărâm minereul...
...iar după asta urmează răsplata.
Amicul Peyrac e nebun dacă vorbește așa cu vărul meu.
Mă minunezi, Peyrac.
Dar comoara dumitale cea mai dragă...
- Ai ascuns-o de mine. - Sire?
Soția dumitale, cea mai frumoasă femeie din regat.
Așteptă să apară la dorința dvs.
- Ce frumusețe! - Guiche!
- Sunteți foarte frumoasă, doamnă. - Mulțumesc.
- Ești cam imprudentă! - Eu?
Cu umerii, ochii și sânii ăștia, ascunde-i, că atât îi trebuie!
Nu-i bine când adoptă fața asta, ascultă de sfatul unei prietene...
Anne-Marie Louise, prezintă-mă.
Vardes, cel mai periculos seducător din Paris.
- Și care-i pericolul? - Vă arăt imediat.
Mai e și regele fanfaronilor.
Are aerul!
Mă încânți, Peyrac, ești foarte amuzantă.
Când treci pe la Paris, vino să mă vezi.
După toate astea, mor de foame!
Confidență la confidență. Și eu la fel, așteptați...
Majestatea Sa dorește să începem balul?
Majestatea Sa, Regina, e cam obosită.
De ce râzi?
Erai așa frumoasă aseară în mijlocul acelor femei...
O perlă între grăunțe.
- N-o să mă înșeli niciodată? - Niciodată.
- Dacă m-ai trăda... - M-ai ucide.
Grăbiți-vă! Regelui nu-i place așteptarea!
Nu poate face asta...
Mai repede!
Regele pleacă fără să-mi spună?
Știi bine că Regele e peste tot acasă, fiind stăpânul.
Deja v-a făcut o mare onoare venind aici.
Grăbiți-vă, haideți!
A plecat chiar așa, fără un cuvânt?
Și când te gândești că i-am salvat viața...
Acum 6 ani Plessis-Bellieres plănuia un atentat.
O fiolă de otravă ar fi ajuns, dar eu am luat-o și am ascuns-o.
Am văzut unde o ținea și am luat-o.
Nu râde!
Acum prințul de Conde e în relații foarte bune cu el.
Dacă ar ști ce-ai făcut, ești în mare pericol.
Unde pleci?
- Să-l ajung din urmă pe Rege. - Nu poți să-l lași să plece?
Nu, nimeni nu pleacă așa din casa mea.
Lasă-l, era necăjit, nu i-ai văzut nevasta?
Noi suntem norocoși, Joffrey.
I-am văzut privirile.
Fericirea noastră trebuie s-o apăr.
Nimeni nu te va atinge.
Dacă Regele e contra mea, sunt pierdut.
Joffrey!
- Am venit să-mi iau rămas bun. - Cine v-a spus să intrați?
Soțul ți-e plecat, negrii nu sunt, au greșit că v-au lăsat singură.
- Ieși! - Multe femei mi-au spus asta...
...iar la plecare nu știau cum să-mi mai mulțumească...
Nu-i deloc greu!
Lasă-mă! Ajutor!
Lasă-mă!
Nu, lasă spada, un laș nu merită decât palme!
Tot o să obțin eu această femeie.
O s-o am într-o zi, definitiv!
Unde e Peyrac?
S-a dus să-i vorbească Regelui.
Ce l-a apucat? Nu trebuia, e nebun!
Mă duc să-l aduc înapoi!
Noapte bună...
Dormi ușor...
Ce este?
L-au răpit pe stăpân.
L-a ucis pe unul, dar ceilalți erau prea numeroși.
Stăpânul răpit în caleașcă.
- Erau din garda arhiepiscopului? - Nu, au fost soldații regelui.
- Contele i-a vorbit Regelui? - Nu, n-a ajuns.
Atunci e imposibil. De ce l-au arestat?
- Și D'Andijos, unde e? - Să-i vorbească Regelui, la Paris.
Pregătește caleașca, precis e o greșeală.
Mă voi duce și eu să-i vorbesc Regelui.
- După cum vezi, n-am pierdut vremea. - Ce spui?
Cum ajung pe strada Palatului?
Urmezi Sena până la ultima insulă și faci pe prima la dreapta.
- Nu-i acolo, ce le-ai spus? - Mai nimic.
Am avut o zi bună azi, pot să mă retrag?
Lasă asta și fă-ți treaba. Trebuie să mă gândesc.
Vrei să mă compromiți?
Soțul ți-e arestat și oprești caleașca la soția procurorului!
- Am venit la sora mea. - La sora ta?
- Trebuia să rămâi la Toulouse! - Îl detești pe Joffrey?
- Te-ai măritat cu un monstru... - Joffrey e un monstru?
Niciodată n-ai să înțelegi nimic. Joffrey e cel mai bun soț și amant!
- Puțină decență! - Tu știi ce e un amant?
- Mă dezguști! - Mi-e milă de soțul tău.
De ce, doamnă?
- Dumneata ești de plâns. - Ați aflat ceva?
Totul e secret.
- Soțul dumitale e la Bastilia. - La Bastilia?
E grav. Foarte grav.
Da, însă îl vom scoate de-acolo!
Aveți un admirabil sânge rece, dar madatul e semnat de Rege.
Iar registrul închisorii nu conține numele de Peyrac, nici acuzarea.
- Adică Regele evită scandalul. - Întocmai.
- Totuși e nevinovat. - Trebuie să-l uitați.
Cum să-l uit?
Uneori, închisoarea e un mormânt.
Sorbonne, nu!
Vreau să o văd pe contesa Peyrac, sunt trimis de maestrul Fallot.
Stai calmă, Sorbonne, aici ești în lume...
Ce-i asta?
Doamna contesă de Peyrac, sunt Francois Degres, avocat.
Maestrul Fallot mi-a spus că aveți nevoie de un bărbat abil.
Am nevoie de un avocat, nu de un bărbat abil.
Sunt convins că oricare din colegii mei vor dori să apere un om atât de compromis.
Eu nu vă cer decât niște informații și câte ceva pentru început.
Nu cred că am nevoie de serviciile dumitale, domnule.
Am relații la Curte, credeți-mă.
În cazul ăsta... Sorbonne!
Regina câstigă.
De ce a fost arestat, nu am putut încă afla.
Am câștigat, iarăși.
A fost dus într-o celulă secretă, înseamnă că a produs teamă.
Cum procedăm în continuare?
Valet cu zece, îi iau.
Un proces? Vezi să nu...
Mi-aș da viața ca să-l salvez.
Am scăpat de toate cărțile!
Promit să fac totul, dar e cam devreme.
Amintirea Frondei încă e proaspată și știi bine ce rol a jucat.
- 10.000 de livre. - Banco!
Am răscolit întreg Parisul să vă găsesc. În fine, sunteți aici!
Prietene!
Angelique... am vești proaste din Toulouse.
Domeniul e interzis, totul e închis, mina, casa...
Dar de ce, nu l-am primit bine pe Rege?
- Dimpotrivă, prea bine. - A devenit gelos?
Fără îndoială, dar asta nu ajunge. Ne scapă motivul adevarat.
- Countesa de Peyrac? - Da.
Doamnă, cineva extrem de important dorește să vă vorbească.
Alteta Sa Regală, fratele Majestății Sale vă așteaptă la ora 5.
- Pe mine? - Pe dumneata.
E vorba de soțul dumitale, dar să rămână între noi.
La ora 5, la el.
- Cum e? - Totul e în regulă.
Doamne, ai milă de noi, salvează-l pe Joffrey, dă-i curaj...
Cere-mi ce vrei, pentru el, pentru Fleurimont...
...și pentru copilul pe care-l port.
Se întunecă, să mergem, nu vreau să fim asasinate în stradă.
- Mă vezi pe mine că mi-e frică? - Dumneavoastă nu, dar mie îmi este.
Parisul e un hău întunecat, iar noi n-avem felinar.
Alteța Sa vă roagă să-l scuzați.
Nu se simte bine, are febră.
- Când îl voi vedea? - Mâine, aici, la aceeași oră.
- Mulțumesc, plec. - Ușile din față sunt închise.
Luați-o prin grădină. Veniți.
În 20 de pași ați ajuns pe Pont Neuf.
Salvați-mă, vă rog! Slujitoarea mea a fost ucisă!
În ce stare ești...
De Vardes, dacă ai onoare, ajută-mă să fug!
- Aveți dușmani? - Nu știu!
Sunt omul dumitale, poruncește și mă supun.
Nu vă bateți joc de mine, să ne grăbim!
Așa e, să ne grăbim.
- Unde mă duceți? - Pe canapeaua asta.
După cum vedeți, îmi respect promisiunile.
Sorbonne, stai!
Puteți să-mi mulțumiți.
- V-am văzut soțul. - Să nu glumiți cu mine.
Cu uniforma asta am intrat în Bastilia, l-am vazut pe Peyrac și-am aflat motivul.
În ce stare este?
Să intrăm aici, o să vă spun.
Nu.
Nu-i un loc prea elegant, dar e liniștit.
Dacă nu intrăm, nu vă spun nimic.
Uite, dă-i-o înapoi.
Peyrac e la Bastilia din cauza arhiepiscopului.
N-a putut trece peste moartea nepotului său?
Nu, nu-i vorba de acel duel.
Atunci e din cauza călugărului acela.
Așa-i, Peyrac a incitat Inchiziția, se știe...
...dar arhiepiscopul voia o pedeapsă simbolică.
S-ar fi mulțumit și cu o pedeapsă mai mică...
...dar a fost complet depășit de situație. Când a vrut să pună capăt afacerii...
...Regele a insistat să fie întemnițat.
Joffrey îl respectă pe Rege!
Da, însă Regelui nu-i place să fie întrecut în anumite aspecte.
- Vă dau un sfat, părăsiți Parisul. - Niciodată, soțul meu mă așteaptă!
- Trebuie să-l scoatem din Bastilia. - Dumneata nu, călăul da.
Mințiți, nu știți nimic! De ce toate astea?
În noroi găsești secretele de stat, nu mă tem de noroi.
Nu-i doar problema soțului, ci și a dumitale.
Fratele Regelui spune că aveți un secret teribil.
Nu știu care este, dar e teribil.
Pentru a-l proteja pe amicul său Conde, e capabil să vă suprime.
- Cel puțin salvați-vă viața, fugiți. - Niciodată!
Oricum Peyrac va fi ars în Place de Greve...
- E nevinovat! - Mulți nevinovați sfârșesc pe eșafod.
Fruntea Dianei e admirabilă, nu? Ochiul lui Venus...
Sublim!
Dați-vă înapoi, nu văd nimic!
Nicio spendoare nu se compară cu tine, Anne-Marie.
Nu știu cum să vă mulțumesc!
Faceți-mi onoarea de a ridica un deget, mulțumesc.
Un deget de zână!
Nu-mi mulțumiți, nici n-a trebuit să-l rog pe Rege.
E dispus să facă orice, dacă știi cum să-l iei...
Fugi, repede!
Sire, contesa de Peyrac e aici.
- Și l-ați cunoscut bine? - A fost extrem de original.
Ce caută la Rege?
Trebuie să acționam... și repede.
Sire, iertați-mi îndrăzneala...
Uzanța e să vorbesc eu primul.
Cu siguranță sunteți mai frumoasă decât îmi aminteam eu.
Rochia aurie pe care o purtați la Toulouse era o mare încântare.
- Dar ce-ați pățit? - A fost ultima mea zi de fericire.
- De fericire? - Alături de soțul meu.
Incredibil, sunteți atât de frumoasă...
...și sunteți îndrăgostită de pocitul ăla?
E bun și fermecător, l-ați văzut, chiar l-ați felicitat pentru gusturile sale.
Un farmec cam ciudat... Un adevărat vrăjitor.
Nu e adevărat!
- Sunteți confuză, doamnă! - Cum puteți crede acele zvonuri?
Cred ceea ce văd. Fabrică aur!
- Îl extrage din minereu natural. - În timp așa scurt...?
Și în asemenea cantitate...
Fastul de care dă dovadă...
- Numai un Rege trăiește așa. - Soțul meu vrea numai binele regatului.
Un om așa bogat își poate cumpăra o armată, să-și facă stat în stat!
Va jur, sire, n-a complotat niciodată!
Vă suntem cei mai loiali slujitori.
Ridicați-vă, doamnă.
- Vă credeam mai puțin feroce... - Cine v-a spus asta?
Lasă, lasă...
Îți refuzi Regele, dar altora le acorzi nopți întregi pe coridoarele palatului.
Majestatea Voastra nu știe ce-i un fanfaron?
Ce-ați dori să fac, să vă stau la dispoziție?
Nu pot face nimic, puteți avea totul...
Nu vreau să strâng în brațe o fantomă.
Vă e gândul la Peyrac, la acel diavol!
Plecați și să nu vă mai văd!
- Sire, judecata vă e bună și dreaptă! - Voi lăsa judecata să se îndeplinească!
Tonnel, să nu fim deranjați.
Acum trebuie să dispăreți. Alegeți între spadă și otravă.
- Ajutor, salvați-mă! - Numai prin moarte veți scăpa.
N-aveți curaj să mă ucideți, lașilor!
Sunteți destul de mare să vă faceți singură asta.
Să ne grăbim, Philippe. Majestatea Sa ne aștepta în 5 minute.
Nu, nu!
Ați ales? Foarte bine.
E cea mai bună otravă. Nu veți simți absolut nimic.
E vitriol, ca cel pe care l-am ascuns acum 15 ani!
Întocmai, știți prea multe!
Beți-l!
V-am salvat viața, monseniore! Cruțați-o pe-a mea!
Beți!
Dumnezeu vă vede, monsenioare.
Să o lăsăm să-și mântuiască sufletul.
Vrăjitoarele n-au suflet! Beți!
Beți, altfel...
Ajutor! Salvați-mă!
Femeia e posedată!
Trebuie dusă la mânăstirea Saint-Honore, din ordinul Regelui!
Minte!
- Ia aruncat alcool in față lui Lorraine. - Nu era alcool, ci otravă!
- E nebună. - Era otravă!
Nu poate fi posedată de spirite, o cunosc pe contesa de Peyrac.
Destul, verișoară.
Eu sunt fratele Regelui, tu ești doar tolerată aici.
Lăsați-ne, ieșiți!
Ce mai cauți aici?
Nu plec când am prieteni în dificultate.
Am onoarea să fiu martorul doamnei de Peyrac.
Pentru ultima oară, ieși afară.
Vă dau cuvântul meu de gentilom că nu are de ce să se teamă de mine.
Cuvântul meu nu vă ajunge?
E valabil și pentru tine, verișoară.
Să nu-ți fie teamă, ai cuvântul vărului meu.
Mi-am dat cuvântul...
...dar nu și pe cel al cavalerului de Lorraine.
La o parte!
Gărzi!
- Întoarce-te la Monteloup, aici vei fi ucisă! - Și dumneata?
Eu mai rămân! Plecați, îi rețin eu!
Avocatul cel rău a devenit util?
Ieri mi-au ucis servitoarea.
- Azi era rândul meu. - După câte văd, n-au reușit.
- Străzile nu mai sunt sigure? - Nu pe stradă, ci la Luvru.
Așa plictiseală e în baraca aia?
Adio!
Aveam dreptate?
- N-aveam încredere în dumneata. - Ca să vezi.
- Ascult. - Am obținut o audiență la Rege.
Joffrey va fi judecat pentru vrăjitorie.
Sorbonne, avem o pistă. Să mergem.
În cele 3 zile până la proces, prezența ta aici e imposibilă.
Ți-e teamă pentru reputația soțului?
Știu ce crezi, de fapt nu vrei să ne deranjezi, nu?
Și copilul, doamnă? Doar n-o să stea într-un han...
Trebuie să aibă un adăpost.
- Doamnă, unde vreți să mergeți? - Nu-ți face griji, lumea e mare.
Încotro, doamnă contesă?
Nu știu.
Eu știu.
Unde suntem?
Pentru dumneata e locul ideal. Poliția nu vine aici niciodată.
Kouassi-Ba, vinde caleașca și caii, ca să ai cu ce trăi.
- Niciodată, doamnă contesă. - Mulțumesc.
Iată noul dumitale adăpost.
Dumneata?
Raymond!
Respectă-mi haina ce-o port.
Amabil ca întotdeauna, nu te-ai schimbat.
Menajează-ți fratele, ne-a promis prețiosul său ajutor.
Haina asta iezuită te impiedică să zâmbești?
- Când va avea loc exorcizarea? - La Palat m-au făcut vrăjitoare!
- Nu trebuia să te măriți cu un vrăjitor. - Nu e și am s-o dovedesc!
Vă vom ajuta...
Părintele Kirscher va aduce o mărturie capitală, datorită dumitale.
Voi cere învoirea să depun mărturie.
Dacă Peyrac nu e vinovat de vreun demers diavolesc, restul depinde de Domnul.
Domnul îl cunoaște bine, te asigur.
Domnilor, Curtea!
Să intre acuzatul.
Din ordinul Majestății Sale, a fost instituit un tribunal special...
...ca și în cazul St-Mars.
Acuzat, depune jurământul.
Jur să spun adevărul, dar...
Dacă nu rostiți jurământul cum trebuie, nu veți avea dreptul la cuvânt.
Un acuzat mut, o apărare mută, o justiție mută...
...e mai ușor, nu-i așa?
Minunat.
Atunci jur să spun adevărul, oricât ar fi de surpinzător.
Are cuvântul acuzarea.
Domnule Președinte, domnilor consilieri...
Chestiunea e simplă, e vorba de vrăjitorie.
Vrăjitoria e pedepsită cu moartea, prin urmare, cer moartea.
Fără drept de apel.
Las cuvântul colegului meu ecleziastic.
L-am testat pe acuzat cu instrumentul sfințit cu agheasmă.
La contactul cu ea, toți posedații urlă și tremură.
De zece ori la-m atins pe Peyrac și a mormăit și s-a scuturat.
- Nu-i așa? - Da.
Ați folosit așa ceva, onorabile Becher?
Da, e instrumentul clasic pentru exorcizare.
- Pot repeta experimentul? - Dar...
Dați-mi brațul.
Ce este asta?
E copia exactă a celui folosit de călugăr...
...opera mesterului Antoine, lăcătuș la Bastilia.
- Pot chema un martor? - Să intre.
Iată meșterul ce a fabricat ambele instrumente.
E adevărat, monseniore.
- Ce vârstă ai? - 17 ani.
Martorul e minor, mărturia e nulă.
Gărzi!
- Curaj! - Dumneata ai nevoie.
Peyrac, ridică-te!
Cer permisiunea pentru clientul meu să se așeze.
A fost rănit grav în copilărie și de câteva zile e torturat.
Să stea în picioare în fața judecătorilor! În picioare!
Joffrey!
Ordine!
Majestatea Sa a permis prezența publicului în sala de judecată...
...dar în caz de dezordine...
...Curtea va dezbate cu ușile închise.
Să intre martorul acuzării.
Vă vom convinge că acuzatul e posedat.
Duelul a fost scurt.
Domnul de Germontase era puternic, cea mai iscusită spadă din Languedoc.
Era imposibil să-l învingi pe Germontaz, dar stăpânul meu...
Mulțumesc.
Nu l-am forțat să spună nimic.
Domnilor, în ciuda handicapului său...
...l-a învins pe Germontase, cea mai prodigioasă lamă.
Există o singură explicație. Peyrac l-a vrăjit!
O vrajă asupra rudei capului Inchiziției? Mă flatați...
Și păpușa asta, pe care am găsit-o în sicriul uneia din iubitele dumitale?
Ce spuneți de ea?
Aș spune că îmi seamănă... Chiar bine!
Cine v-a dat dreptul să o îngropați în biserică?
Vă credeți cumva Dumnezeu?
Dumnezeu e frumos.
Peyrac i-a încântat pe jurați, mai rămâne să-i convingă...
Părintele Kirsher nu se îndoiește de Peyrac.
Sunt sigur.
La Bastilia, dacă ajung până la soțul dumitale...
...exorcismul meu va alunga orice umbră de demon.
Opnia celui mai renumit exorcist e binevenită.
Și eu cred la fel.
Focul Iadului! Priviți, ce culori diabolice!
Plumbul e doar plumb...
...e doar mâna lui Satan...
Doar Lucifer a încercat să schimbe lumea pe care Domnul a creat-o.
Peyrac!
Ajunge.
Kuassi-Ba, ia lingoul și arată-l.
Nu-l priviți, e lucrarea Diavolului!
Pot să vad și minereul?
- E într-adevăr pirită auriferă. - De unde știți?
Asta le explic zilnic elevilor mei la Universitate.
Cer ordine!
Să părăsească sala ajutoarele demonului!
Priviți aceaastă femeie nefericită.
Lui Peyrac nu i-au ajuns lucrările diavolești...
...ci a aruncat blestemul și asupra unei ființe umane, sunteți martori.
Acest om e moartea!
Martora e sub vraja sa.
Vorbește!
M-a luat din familia mea, m-a răpit de lângă soț...
...m-a făcut să uit de mine însămi!
Pentru a o proteja pe biata femeie, am ascuns-o într-o mânăstire!
A sfăramat crucifixurile și le-a dat foc!
Le sfărâma și le ardea!
Opriți comedia, femeia asta nu-i mai posedată decât mine!
Am jurat că nimeni nu mă va mai atinge!
- Ajunge! - Îți dăruiesc sufletul meu!
Priviți, face spume la gură! Și-a dat cu săpun!
Râde, l-ați auzit?
Luați-o.
Iată dovada, domnilor...
...a schimbat o creatură luând imaginea Domnului.
Comedia unei isterice nu trebuie să decidă moartea unui om.
Clientul meu nu e un vrăjitor.
Iată dovada.
Noi, părintele Kirsher din Societatea Iezuitilor...
...exorcist oficial, afirmăm în deplinatatea conștiinței noastre...
...că Joffrey, conte de Peyrac, nu prezintă semnele posedării.
Semnată în ziua Domnului 25 august 1660, la Bastilia.
Însăși Biserica îl găsește nevinovat pe clientul meu...
...de crimă de vrăjitorie.
Preferați să ascultați opinia expertului Kirsher...
...sau o femeie nebună?
E doar o mărturie adusă în disperare de cauză...
...pentru un proces pierdut!
Însuși părintele Kirsher poate veni aici să depună mărturie!
Cer scoaterea din sală a maestrului Degres pentru ultraj!
Iar eu cer mâine audierea părintelui Kirsher!
Ședința va continua mâine.
Nu sunt aici...
Nu vine?
Părintele Kirsher nu-i de găsit nicăieri!
- Trebuie să-l găsim. - Vin cu tine!
- Nu poți, vei fi ucisă! - Nu-mi pasă!
Domnilor, Curtea!
Ședința e deschisă.
Domnule Președinte, e ora 11:00.
Îmi pare că manevra înșelștoare a maestrului Degres a durat destul.
Sunt de parere că...
Domnule Președinte, corpul părintelui Kirsher a fost pescuit din Sena.
A fost strangulat.
Dumneata ai dat ordin să fie ucis.
Ba dumneata și voi dovedi!
L-ați ucis ca să nu vă deconspire manevra.
Membrii tribunalului vor aprecia situația!
Domnilor membri ai tribunalului, dacă nu știați deja...
...de două ori s-a încercat uciderea contesei de Peyrac...
...la Luvru.
- Acuzați puterea regală? - Nu, ci pe acei care împiedică justiția.
O insultați pe Majestatea Sa. Gărzi, arestați-l pe acest om!
Curtea nu e liberă! Procesul e trucat!
Însuși arhiepiscopul de Toulouse s-a opus pedepsei cu moartea!
Sorbonne! Adevărul va ieși la iveală!
În deplinătatea conștiintei voastre...
...ați decis achitarea sau moartea?
Nu se știe.
Nu sunt sigur.
Cei care sunt pentru moarte, să ridice mâna.
Regele n-are nevoie de cei nesiguri sau incompetenți.
Peyrac, curtea te-a declarat vinovat.
Normal, trebuiau să mă ucidă.
Și vă voi spune de ce.
Fronda a explodat în întreg regatul.
Anumiți prinți vor să-l otrăvească pe Rege.
Dar vântul se rotește și Regele are nevoie de prințul de Conde.
Se aliază cu el, uitând de Frondă...
...neștiind că avusese de gând să-l otrăvească.
Dumneata trăiești printre otrăvuri!
Imbecilule!
Conde caută peste tot...
...trebuie să găsească otrava pierdută.
Pin spioni, descoperă că Angelique de Peyrac...
...a subtilizat vitriolul și l-a ascuns.
Din acel moment Angelique e condamnată la moarte.
Dar pentru a ajunge la ea, trebuia să mă suprime pe mine...
Să fiți suprimat?
Sunt arestat, calea e liberă.
Domnii se pot ocupa acum de soția mea...
Sub ce pretext sunt arestat? Cel mai ridicol dintre toate...
... vrăjitoria...
Asta e tot.
Rejudecare! Cer rejudecare!
E complicele lui Peyrac!
Am luat notă că sunteți solidar cu acuzatul.
Și vă acceptăm cererea. Justiția e generoasă.
Justiția nu are adjective, domnule.
Nu-i nici mai sus, nici mai jos, e ea însăși.
Cine este pentru rejudecare?
Nu, mulțumesc.
Nimeni?
Domnule conte de Peyrac, Curtea vă condamnă la moarte.
Veți fi ars pe rug în Place de Greve.
O să-i las pe copii la sora mea. Îi voi cere amnistie Regelui.
Nu vei trece de bariera Luvrului. Există mandate pe numele noastre.
- Părăsesc Parisul diseară. - Mă părăsești și dumneata?
Iată un costum de țărancă, plecăm catre Monteloup.
Acolo veți putea sta ascunsă.
E imposibil, și-ar compromite familia, iar superiorii mei m-ar exila.
Cât Jeffrey trăiește, nu plec din Paris.
Atunci luați punga asta și dați-o călăului de pe strada Fermierilor.
- Ca să-l scape pe Joffrey? - Ca să-l sugrume, să scape de chinuri.
- Ce este? - Sunt copiii surorii dumneavoastră!
Pentru contele de Peyrac, vă implor.
30 de scuzi, e bine. Stați liniștită, nu va simți nimic.
Nu e posibil să se întâmpe așa ceva.
- Doamna vrea să-i ghicesc în palmă? - Lasă-mă...
Cineva vă poate salva pe dumneata și pe Peyrac.
- Pe cine cunoști? - Nu contează.
Bandiții pot ataca oricând caleașca condamnatului.
- Bandiții...? - Doar ei vă pot ajuta.
Condu-mă...
Sunt eu, Barcarolle, misiune îndeplinită.
- Uite-o pe văduva lui Peyrac. - Încă nu e, abia mâine...
Taceți!
Te așteptăm, Angelique.
Nu te-am pierdut din ochi o clipă, știam că ai să vii azi aici.
- Nicolas! - Nicolas nu mai este!
Nicolas te-a așteptat 2 zile în pădure. Două zile și două nopți.
Soldații l-au prins, dar i-a ucis pe toți.
Acum îl cheamă Callombraden.
Ajută-mă!
Să atacăm caleașca unui condamnat?
- Și cât îmi oferi? - Orice vrei!
Nu ai nici aur, nici argint, ești ruinată.
Îți propun un târg.
Peyrac va fi executat la 6 am. Cunosc drumul ca pe buzunarul meu.
Îl voi elibera pe soțul tău și ți-l voi înmâna viu.
Dar apoi vom pleca amândoi către America, așa cum am vorbit când eram mici.
Gândește-te, Angelique. Vom reîncepe o nouă viață.
Nicolas!
Peyrac în viață și noi. Accepți sau nu!
Accept.
La arme!
Ticăloșii, ne-au păcălit!
Repede, în Place de Greve!
Dacă l-au executat, n-are rost să mai plângeți.
Ticăloșii, lașii!
Angelique!
Uite-o pe vrăjitoare!
Aruncați-o în foc! Să ardă cu el!
Prindeți-o!
Lasă-mă jos!
Dați-ne femeia!
N-aveți decât să trageți...
...dar noi suntem mai numeroși.
Ești salvată, m-ai auzit, Angelique?
Aici nu te mai poate atinge nimeni, nici măcar Regele.
Și nu-ți mai ofer America, ci această citadelă.
Îți ofer forța necesară pentru a te regăsi...
Poți conta pe ei.
Nu sunt niște demoni.
Nu-s cine știe ce, dar sunt oameni de treabă.
Vei deveni marchiza lor, Marchiza Îngerilor.
Angelique, trebuie să trăiești. Suntem aici...
Ai doi fii și mai e și răzbunarea... Vom participa toți.
Angelique, trebuie să trăiești...
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro