VILKET HUNDLIV
Sju, åtta, nio...
Fran, jag ringer doktorn. Är allt okej?
-Ja, men vi måste skynda oss. -Okej, raring. Var bara lugn.
-Hallå? -Hallå.
-Hallå? Vem där? -Ja, doktorn. Vänta lite.
Hallå? Hallå? Vem är det?
Doktorn, det är Mark Garrison.
-Mark. -Ledsen att behöva väcka er.
Har hon ont?
Ja, det har börjat. Hon tror det blir snart.
-Jag tror det är bäst ni åker hit. -Okej, vi är på väg.
-Tack. -Hejdå, Mark.
Raring, jag fick tag i doktor Pruitt.
Jag ska köra fram bilen.
Okej, raring.
SUND MAT
Morsning, herr Garrison. Ni är uppe rätt...
tidigt.
Ta det lugnt nu. Sitt.
Jag håller dörren för er, herr Garrison.
Nej, jag har den.
Så, det är nu det sker, fru Garrison?
Oroa er inte för något, fru Garrison.
Låt mig bara veta när ni vill öka er order.
Du är inte orolig va, raring?
Nej, men jag önskar vi vore där.
Ja.
HASTIGHETSGRÄNS 35 MILES/TIM
Bara några minuter kvar nu, raring.
Åh, nej.
Det där var ju bra.
-Mark, vi kan inte stanna nu. -Nej.
Sjukhuset.
Nå, det där kallar jag service.
LÄNSSJUKHUS
AKUTMOTTAGNING
Okej, sätt igång. Vi har en specialleverans.
Okej, nu kör vi. Kom igen, hämta en bår.
Vad sägs om det?
Var försiktig, raring.
Okej, vad är det...
Åh, konstapeln, jag kan inte tacka er nog.
Vi hade aldrig hunnit utan er hjälp.
Ja, tack så mycket, konstapeln.
Åh, dr Pruitt.
Så, så, allt kommer bli okej.
Oroa er inte. Jag tar henne.
DJURSJUKHUS
En hund?
Ja. Ja, jag trodde ni visste, konstapeln.
Det är första gången min fru har fått valpar.
Hunden har fått valpar förr, och jag...
Hon blir...
-Nämen, se där. -Ja, ja.
Jösses, vänta tills killarna får höra detta.
Ja.
En hund!
Jag uppskattar verkligen allt ni gjort, konstapeln.
Min fru var rätt nervös.
Ni vet hur kvinnor blir när sånt här händer.
-Ja, blir de inte alltid det? -Jo.
Kunde inte se det själv. Vi var ju på väg hit och så.
Såsom jag minns det fick hundar...
De fick sina valpar i en korg eller en garderob.
Ja, min fick sina i en byrålåda, precis bland mina skjortor.
-Verkligen? -Ja.
Inte illa.
-Tack för besväret, konstapeln. -Inget besvär alls.
En sekund, bara.
Få se vad vi har här.
-Ni körde 60 där det var 35. -Vänta lite nu.
-Korsade en mittlinje. -Jag följde den, ärligt!
-Körde vid en stoppskylt. -Jag stannade. Det gjorde jag!
Nej, min herre, ni saktade bara ner.
Kärning i 50 miles i timmen i en sjukhuszon.
Jag är säker på att jag inte körde i mer än 40.
-Fyrtio? -Ja.
Okej. Fyrtio miles i timmen i en 25-miles-zon.
Har ni körkort, min herre?
-Lämnade det hemma. -Ja.
Det är förståeligt i en sådan nödsituation.
Kors, en karl vaknar på morgonen, tar på sig de första kläderna han hittar,
kollar aldrig i sina fickor.
Händer hela tiden.
Inget förarbevis.
Är detta er bil, min herre?
Såklart det är min bil.
-Vad är ert namn, min herre? -Mark Garrison.
-Er adress? -336 North Bowling Green Drive.
-Er företagsadress? -Samma.
Jag jobbar hemifrån. Jag är konstnär.
Fordonsnummer?
Fordonsnummer? Varför skulle jag kunna fordonsnumret?
Okej, det är er bil.
-Jag litar på er. -Tack.
Skriv under här, tack.
Glömde ni något, kanske?
PARKERING FÖRBJUDEN MELLAN SKYLTARNA
Ingen parkering.
Jag skulle flytta bilen, herr Garrison.
Åh, underbart, doktorn.
Mark! Mark, vi hann precis i tid.
Danke fick en valp.
Åh, det är underbart, raring. Bara underbart.
Hejdå!
Var han inte rar?
Visst måste polisen ha nån insamlingsfond eller så?
Kan vi inte ge en donation?
Jag gör det redan, raring. Tro mig, jag ger redan.
Fru Garrison. Två till. Jag tror det var alla.
Mark, tre valpar! Jag måste se dem!
-Jag kommer så snart jag flyttat bilen. -När kan vi ta hem dem?
Imorgon. Det ger valparna en chans att få en god start.
Hallå, doktorn.
Alla tre valparna är honor, va?
Ja, just det.
Min lycka håller i sig.
Gertrude.
Gertrude Von Dankelein.
Martha Von Dankelein.
Ropade du på mig, raring?
Nejdå. Jag försöker bara komma på namn till valparna.
Varför sådan brådska?
De måste registreras, så de kan få sina papper.
Man får inte ha dem i shower utan papper.
Och du skrattade när Jim Carstairs ställde sin son i kö till Yale
dagen efter han föddes.
Winifred Von Dankelein.
Irma...
Matilda.
Det har varit en lång dag, raring. Jag menar, en riktigt lång dag.
Hildegarde, Dagmar, Ermitrude.
-Godnatt, älskling. -Åh, godnatt, raring.
Mark? Vad tror du om dessa?
Frieda, Esmeralda, Ludmilla?
Fran.
Daphne, Dora, Diana?
Francis.
Ja, min kära.
Isolde, Alberta, Brunnhilde?
Heide, Clothilde, Wilhelmina?
Fråga inte, doktorn. Jag vill få lite sömn inatt.
Få lite... Åh, ja. Jag förstår.
-Är valparna redo? -Ja, ni får dem alldeles strax.
-Det är en sak jag måste göra först. -Okej. Ingen stress.
Clothilde. Åh, kära, kära nån.
Tyst, tyst.
Ja. Okej, tjejen.
-Grand Danois, va? -Ja.
Försiktigt nu. Försiktigt nu, pojken.
Försiktigt nu. Försiktigt nu, lille pojk.
Försiktigt nu. Jag har dig, jag har dig.
Det där kallar jag en riktig hund.
Den finaste.
Och Duchess där, är den bästa danois jag någonsin ägt.
Är hon er?
Det är hon.
Bara oss emellan, doktorn,
jag skulle ge min visdomstand för att ha en sådan hund.
Okej, så ja.
Bli inte exalterade nu. Strax.
Okej. Ta det lugnt, ta det lugnt.
Okej. Då så.
Okej, kom igen nu. Kom igen, kom igen, kom igen.
-Vad är det för fel på den här? -Inget ännu.
Det verkar som om han inte är hungrig.
Nog är han hungrig, alltid.
Han vill bara inte ha ersättningen, det är det. Okej, kom igen nu.
Varför lägger ni inte tillbaka honom?
Nej, nej, nej. Det skulle inte fungera.
Varför inte?
Tja, det är en för stor kull och för lite mjölk.
Duchess puttade just bort honom.
Puttade bort honom? Sin egen valp?
Tja, de gör det ibland.
Naturens nycker är underliga, va?
Ta nu er tax, Danke.
-Hon har för mycket mjölk. -Ja.
Nå, hon skulle kunna mata sina tre valpar och...
Säg...
Nej, nej, nej, doktorn.
Bara så taxen kunde mata honom?
Inte intresserad. Ledsen.
Nej. Vänta, missförstå mig inte. Jag försöker inte sälja honom.
Jag skulle ge bort honom bara för att hålla honom vid liv.
Nej, nej. Absolut inte, doktorn.
Tja, jag antar att ni har rätt.
Ingen plats för en Grand Danois hos en familj som gillar taxar ändå.
Här, se vad ni kan göra med honom.
-Tja... -Jag går och hämtar era valpar.
Okej.
-En droppe i taget. -Åh, ja. Okej.
Vänta lite nu, va.
Ta det lugnt. Kom hit, kom hit.
Hallå, kom igen, ta lite av det här nu.
Kom igen. Få ner det.
Det var en.
Åh, Mark, jag trodde aldrig du skulle komma.
Fran, vänta lite.
Åh, Danke, jag slår vad om att du är glad över att vara hemma.
-Det är något jag måste berätta. -Mina tre små älsklingar.
Danke! Mark, fick hon en till valp?
Tja, typ.
Varför ringde inte doktor Pruitt till oss?
Tja, han ant... Raring, den här hunden här...
Ser hon inte lite konstig ut?
Hon är en han. Vad menar du med "konstig"?
-Tja, annorlunda. -Nå, den är annorlunda.
-Det är väl för att han föddes sent. -Tja...
Det blir för kyligt för valparna här.
Varför tar du inte in dem? Jag värmer lite mjölk åt Danke.
Fran, jag måste berätta...
Vet du, Mark, du får faktiskt vara snällare mot Danke nu.
-Varför då? -För att hon fick en pojkvalp.
Han är väl vad du alltid önskat dig?
Ja. Det är han absolut.
Kom in, pojken. Middagen är klar.
TAXAR - VÅRD, UPPFÖDNING OCH TRÄNING AV MÄSTARE
Rover.
Prince.
Butch. Kom hit, Butch. Kom hit, pojken.
-Hej. Hur är allt i barnkammaren? -Bra.
Bra, bra.
Mark. Tror du den där valpen är okej?
Vilken av dem?
Hanen. Något verkar fel, tycker jag.
Vad är fel med honom?
Har du inte märkt det? Hans huvud och fötter är för stora.
Mark, han är rent ut sagt ful.
Tja, jag skulle inte säga att han var ful.
Nå, jag antar att han förändras när han växer upp.
Åh, ja, ja. Han kommer förändras, min kära. Det kommer han definitivt.
Vad tycker du det ska vara?
-Vad tycker jag vad ska vara? -Hans namn.
Vi måste ha ett namn till honom.
Åh, jag vet inte. Du får välja. Jag har ingen fantasi.
Ja, okej. Hur vore det med...
Men, Mark, inget som Sport eller Butch eller Rover.
Jag menar, den där hunden har mästerligt påbrå.
Tja, det borde vara ett namn med någon slags... värdighet.
Hur vore det med Brutus?
Brutus?
Ja, det finns värdighet och ädelhet i det. Brutus.
Jag menar, det har en slags stabilitet och styrka i sig.
Brutus.
Du vet... Jag gillar det.
Tja, det är upp till dig, hjärtat,
men ärligt talat låter det inte särskilt taxlikt, enligt mig.
Åh, nej, nej, det låter inte som en...
VÅRD AV GRAND DANOIS
Det låter som en mästare, dock.
CH. BRUTUS AF CORNWALL
-Hallå. -Hallå, Mark.
-Åh, hallå, doktorn. -Hur mår taxarna?
-De mår bara bra, doktorn. -Och vår danois?
Ja. Nej, han mår prima han med. Inga matproblem alls.
-Inga protester. -Har fru Garrison ändrat åsikt?
Faktum är att jag inte berättat för henne än.
-Hon är inte blind. -Det vet jag väl.
Nå, han måste börja bli rätt stor nu.
Jag tror jag fortfarande har några dagar på mig. De är inte ute ur korgen än.
Och jag vill ge henne en chans att gilla den.
Mark!
De preliminära skisserna... Jag jobbar på dem just nu, herr Dayton,
jag borde ha dem redo i slutet av veckan. Tack. Vi ses då. Hejdå.
-Stör jag? -Nej, nej, hjärtat. Inget viktigt.
Harry Dayton är lite nervös
över det där omslaget jag gör för hans magasin.
Åh, är det den här?
Tja, det är en av mina idéer, ja.
Åh, det där är taxarna.
Så rart.
Men vad är den där stora saken de ser så beundrande på?
Tja, det är en...
Jag har inte bestämt än, faktiskt. Det är ett större djur av något slag.
-Du vet, som kontrast. -Åh, ja, det är en bra idé.
Vet du, en Grand Danois kanske kan vara effektiv.
Tycker du verkligen det?
Men du borde använda dig av Danke och valparna som modeller.
De är lite för små för det än så länge, hjärtat.
Tja, du har inte märkt hur fort de växer.
Kom nu, tjejer.
Nämen, se där. De är ute ur korgen.
Och Brutus.
Nämen, titta på honom.
Hallå, kolla hur han...
hur han växer.
Lite som ogräs.
Eller som en Grand Danois?
Vänta nu lite.
Vänta lite nu, Fran. Jag kan förklara allt.
Såsom du förklarat allt de senaste veckorna?
Det är inget fel på Brutus. Han är inte annorlunda.
Han föddes bara senare.
-Det var dina ord. -Och vad säger du nu?
Säger du fortfarande att han är en tax?
Jag sa inte det, Fran. Inte någon gång sa jag att han var tax.
Nej, nej! Du var slug. Du utnyttjade mig, Mark.
Jag trodde aldrig du kunde vara så bedragande och slug.
-Kom igen nu, Fran. -Slug!
Jag menar, du hade kunnat vara en man
och sagt att du skulle ta med hunden hem istället för att gömma den
och smuggla in den med valparna, Mark.
-Slug, slug, slug! -Okej, okej. Jag är slug.
Mark, jag trodde verkligen aldrig att du kunde göra något...
så slugt!
Kan du bara lyssna på mig en minut?
-Jag tror dig inte. -Du har inte lyssnat än!
Tja, jag kommer aldrig tro dig igen. Åh, jag är ledsen.
-För Guds skull. -Jag ska fixa den.
Fran. Fran, om jag inte hade...
Kom hit, lille kompis.
Om jag inte hade tagit hem den stackars lilla valpen,
hade han svultit ihjäl.
-Svultit ihjäl? -Precis.
Kom från en stor kull, han kunde inte få tillräckligt med mat...
-Fran, hans egen mor puttade bort honom. -Nej!
-Så är det. -Åh, stackars Brutus.
När Danke fick sina valpar, tja, då hade hon för mycket mjölk,
så dr Pruitt frågade om hon inte kunde mata honom
tills han var avvänjd, det var allt.
Jag hade bara inte hjärta att vägra.
Jag hade verkligen inte det.
-Det skulle inte du heller haft. -Åh, såklart inte.
Åh, stackars Brutus. Förlåt för alla stygga saker jag sa.
Då håller du med om att jag gjorde rätt?
Mark, tror du jag är helt hjärtlös?
Jag är ledsen, älskling. Jag borde ha vetat.
Då kan vi behålla honom?
Såklart inte. Han är avvänjd.
Han och doktor Pruitt kommer att trivas jättebra nu, gulleplutt.
Kom igen, Danke.
Kom igen, tjejer.
Han är en fin kille, doktorn.
Hoppas ni hittar ett bra hem åt honom.
Doktorn?
Hans namn är Brutus.
Brutus.
Ja.
Mark?
-Här är din lunch. -Okej, ställ bara ner den där.
-Hur går det? -Hemskt, hemskt.
Jag har inte haft en hyfsad idé på hela morgonen.
Jobbar på, men inget händer.
Fyra veckor och du är fortfarande arg.
-Arg över vad? -Brutus.
-Löjligt. -Ser du? Du är arg.
Fran, jag är inget barn. Säger jag att jag inte är arg, så är det så.
Du glömde grädden.
Vet du hur du har betett dig på sistone?
Så kall och avlägsen.
Du pratar knappt med mig. Du ler aldrig.
-Så illa, va? -Värre.
Jag ber om ursäkt.
Och jag har inga mer hundrelaterade problem.
-Okej? -Okej.
För att göra det officiellt, ska vi festa till det ikväll.
Vi ska gå på stan, vi ska se en show, äta middag.
Sätta på våra finstasser.
Jag har en kurs ikväll.
-Kurs i vad då? -I trimning.
Skojar du? Du är vacker.
För taxar.
Taxar?
Tja, vi kan fira imorgon. Imorgon fyller du år.
Det är verkligen något att fi... Du är arg igen, va?
Nej.
Nej, jag är inte arg. Ser du? Jag ler.
Okej. Imorgon blir det av.
Men just nu kan du väl gå härifrån, låta mig äta lunch
och låta mig arbeta?
Fran, jag körde fram bilen.
Hallå, vad är det som pågår? Hon är snart 18.15.
En födelsedag innebär champagne.
Det är väldigt trevligt av dig, men vi har inte tid.
-Efter kl. 19 gäller inte reservationen. -Vi har gott om tid.
Hela kvällen, för vi stannar hemma.
Vi gör vadå?
Jag tänkte vi kunde ha en privat fest.
Ja, men hur blir det med middagen? Och biljetterna till filharmonikerna?
Mark, det blir så mycket trevligare här, bara vi två.
Så mysigt.
Å andra sidan är det ingen dum idé.
Jag trodde väl att du kanske skulle säga det.
För dig, min kära.
Dessutom skulle vi aldrig kunna fira utan taxarna.
Åh, Mark! Mark, är du okej?
-Utan vad då? -Tja, Danke och tjejerna.
Det är trots allt en familjeangelägenhet och de är vår familj.
-De är hundar, raring. -Åh, Mark, du vet vad jag menar.
-Nej, det gör jag inte. Jag fyller väl år? -Korrekt.
-Det gör mig kung för en dag. -Sant.
Så då får jag göra som jag vill?
-Korrekt. -Okej.
Jag vill inte göra något med taxarna.
Åh, Mark. Jag som planerade en så underbar kväll.
Förstör det inte. Kom hit nu, Mark, och sätt dig ner.
Koppla bara av och drick din champagne.
Jag kommer snart.
Kom nu, tjejer.
Skynda er.
Kom igen.
Skynda.
Såja.
Kom igen, Danke. Du låter festen vänta.
Ha den äran idag
Ha den äran, kära Mark
Ha den äran idag
Okej, tjejer. Kom igen nu, ställ er på en linje. Se så.
Ska du blåsa ut ditt ljus?
Så, nu kommer din önskan bli sann.
Nu kan du öppna dina presenter.
Här. Den här är från Wilhelmina.
Från Wilhelmina. Tja...
Jag undrar vad det kan vara i slipsasken.
-Nämen, ser man på. En slips. -Hon valde den själv.
Tja, mina favoritfärger. Passar till allt, inte sant?
-Jag... och den här är från Heidi. -Från Heidi.
En soppslev?
Det är en pipa.
Sådär ja.
Det är det senaste modet.
Du skulle ha berättat för Heidi.
Jag slutade röka för två månader sen.
Åh, jag glömde det.
Nå, den här är från Chloe.
Från Chloe.
Låt se vad vi har här.
Precis vad jag alltid velat ha. En låda.
Nå, öppna den.
Det är fel melodi.
Den i butiken spelade An der schönen blauen Donau.
Tja... den här är från Danke.
Från Danke. Nå...
Gillar du det?
Jag har ingen aning.
Nå, vet du inte vad det är?
Borde jag det?
Danke visste inte vad hon skulle köpa till dig,
så hon tog sitt favoritben och förgyllde det.
Du kan använda det som brevpress.
Ett förgyllt ben?
Tja, tycker du inte det är en söt idé?
Fran...
det kommer en tid i varje mans liv när man måste stå upp för sig själv,
och min tid är kommen.
Mark, du kanske borde räkna till tio först?
Jag säger bara det här en gång, Fran.
Jag har fått nog av de där vandrande wienerkorvarna!
Jag har fått nog!
Jag var villig att stå ut med Danke. Danke hit, Danke dit.
Danke vinner en rosett för två cent. Se där.
Man skulle kunna tro att det var ett Nobelpris.
Men jag vägrar att gå igenom samma sak med de där valparna.
Jag vägrar...
Jag vägrar låta dem styra mitt liv.
Det räcker, Fran.
Håll dem borta från mig, annars kommer de bli korvar på riktigt.
Och tack för en verkligt glad födelsedag.
Vänta nu lite!
Vänta lite, Mark Garrison!
Du är den mest själviske,
tanklöse, o-omtänksamme...
-Är jag självisk? -...otacksamme man jag någonsin mött!
Det är den mest löjliga anklagelsen som...
Kan du ta bort din vad-det-nu-är från min säng?
Jag vill vila.
Det råkar vara min födelsedagspresent till dig
och du kan flytta den själv.
Tja, tack så mycket för... för...
Vad i...
Brutus! Kompis!
Hallå där!
Kolla på dina tassar! Oj, vad du har vuxit.
Gode...
Ojdå.
Jag...
vet inte hur du står ut med mig.
Jag är så blind.
Och självisk!
Så är det, ja.
Och stygg!
Och elak.
Och jag vet att jag kommer hata mig.
Kom igen, Danke, vi provar din tröja.
Brutus. Du vet bättre än så. Gå tillbaks där du hör hemma.
Se så. Se så.
Danke, kom. Kom nu.
Det var min tjej, det. Prova din tröja och se om den passar.
Du kommer vara den sötaste tjejen i hela kvarteret.
Fran?
Rapa en bebis åt mig, snälla?
-Va? -Rapa en bebis. Jag ska skissa.
-Är händerna åt det hållet eller andra? -Jag vet inte, jag...
-Här, visa mig med Danke. -Åh, Mark!
Nej, det tar bara en minut. Stå upp.
-Stå upp. Klappa henne. -Så. Så är det.
Gesundheit.
Ja. Så... Hallå, kom ut och posera för mig, snälla?
-Åh, Mark, kom igen! -Det tar bara en sekund, raring.
Åh, Brutus! Mark, se vad han gjort.
Vänta lite. Hur vet du att han gjorde det?
Du ska inte få skylla det på de små änglarna.
Kolla. Man kan se att de inte hade något med det att göra.
Fran, en enda hund kan inte ha gjort allt detta.
-Nej, normalt sett inte. -Dessutom är ingen större skada skedd.
Det är bara lite garn, det är allt.
Ta det lugnt nu. Jag kan plocka upp allt.
-Om jag kan hitta var det börjar. -Mark!
Se upp!
Mark, stå still!
Mark!
Bara lite garn.
Stilla. Stilla, Brutus.
Redo? Ett, två...
Vad hände? Din dumma...
Akta. Akta.
-Kom igen, Danke, du ser löjlig ut. -Okej.
Chloe, stanna. Du kommer halka.
Akta. Le nu allihop. Redo?
Duktig pojke. Vila lite.
-Vänta lite. Okej. -Ett, två...
Ta det lugnt.
Åh, Brutus!
Mark, ser du vad han gjort?
Tja, han vill bara leka med dem.
Han vill alltid leka med dem. Han lämnar dem aldrig ifred.
Japp.
Tror han att han är deras bror?
Tja, hoppas inte det.
Tar du det, raring? Jag vill få slut på den här rullen.
Ja, ja.
Kom igen, tjejer, kom igen.
Kom igen.
Morsning.
Nämen, godmorgon, herr Garrison.
Ni minns väl mig?
Visst, ja.
Ett ansikte värt hundratio dollar, minsann.
Ja, ni la dem allt på hög den där morgonen, va?
Japp, definitivt.
-Vet ni vad? -Vadå?
Hittills har ingen på min avdelning
skrivit så många böter på en och samma dag.
-Är det så? -Jag har rekordet.
Jag är verkligen glad att jag kunde hjälpa er där.
Är det något jag kan göra för er, konstapel...
-Carmody. -Carmody.
-Men det är "inspektör" nu. -Inspektör.
Jag patrullerar inte bara motorvägen längre.
-Inte? -Jag är med i specialstyrkan.
Har ni sett några misstänksamma typer här runt omkring på sistone?
-Har ni haft några problem nattetid? -Nej, nej. Hurså?
Det har förekommit en del stölder här i kvarteret.
En enda man verkar ligga bakom.
Vi kallar honom "Katt-tjuven".
Ni ska säga: "Vem i hela världen vill stjäla en katt?"
-Ska jag? -Tja, alla andra gör det.
Åh, tja, jag antar att min humor inte är vad den borde vara.
Hur som helst: Denna karl smyger sig in,
tar det första han ser
och smyger ut igen.
Så, håll era ögon vidöppna.
-Det ska jag. -Ja, ja.
Tack för varningen, konstap... inspektören.
-Och det var trevligt att pratas vid. -Ja, det var trevligt...
Det var fint att se er med.
Hälsa frugan så gott.
Ja, ja.
Och familjen.
"Och familjen."
Kom igen nu, Chloe, upp med dig. Kom igen. Duktig tjej.
Ja. Kolla nu på mig, allihopa.
Rör dig inte, Brutus, annars distraherar du dem.
Vem var det, hjärtat?
Det var polisen. De letar efter en katt-tjuv
Är inte det löjligt? Vem skulle stjäla en katt?
Vet du vem det var där ute?
Minns du snuten på motorcykeln som eskorterade oss till sjukhuset?
Den trevliga konstapeln, Finnegan.
Nej, nej. Carmody. Och han är polisinspektör nu.
Han blev inspektör på min bekostnad.
Varje gång jag tänker på den morgonen, så...
Brutus, nej!
Åh, nej!
Hallå, vad slår du mig för?
Det tog mig 15 minuter att få dem i den posen.
Kolla nu vad han har gjort.
Raring, det är bara en gammal skottkärra.
Då kan du städa upp det.
Kom nu, Danke, vi gör lite lunch.
Kom igen, gullet. Åh. Duktig tjej.
Hallå, Fran.
Kolla här. Han har redan lärt sig apportera.
Åh, underbart, bara underbart.
Duktig pojke. Låt mig få den nu.
Loss, Brutus, loss.
Släpp hjulet.
Brutus...
Lite utrymme för förbättring finns kanske.
-Vad hände? -Ingenting.
Jag satte mig bara i näckrosdammen, det är allt. Jag ska byta om.
Ärligt talat, Mark, du börjar bli lika klumpig som Brutus.
KÖR INTE PÅ KATASTROFENS VÄG
Mark!
Nå... är du nöjd nu?
Mark, är du nöjd?
Eller ska du skylla detta på taxarna med?
-Varför inte? Det gör vi alltid. -Fran...
Det faktum att de små, oskyldiga varelserna är utom synhåll
borde inte göra skillnad.
De måste vara ansvariga. Det är de jämt.
Och stackars, stackars plågade Brutus är oskyldig.
Det faktum att han har målarfärg över hela sig
och målningar fast på tassarna är såklart bara indicier.
-Det bevisar ingenting. -Fran, kan du hålla käften!
Åh, förlåt, Fran, jag...
Jag är hemskt ledsen.
Det är okej, Mark.
Jag godtar din oförskämdhet på grund av att du är motiverat utarbetad.
Du behöver inte be om ursäkt.
Men om du någonsin säger "håll käften" till mig igen, Mark Garrison,
kommer varken jag eller tjejerna någonsin prata med dig igen.
Åh, jösses.
Tjugo dollar för att slipa studiogolvet,
tjugotre för att byta ut två trasiga fönster,
tolv för att reparera stafflit.
Vad ska jag skriva ner för en månads förstört arbete?
Fran, det var mitt jobb och det var min studio.
Okej, Mark. Förra veckan kostade det mig 18 dollar att reparera
min soffklädsel
och 92 dollar för att ersätta min mors trasiga vas.
Fran, Brutus är fortfarande en valp i sinnet.
Jag vet det, Mark. Det är det som oroar mig.
Hans karriär har precis börjat.
Mark, hunden är för destruktiv. Han måste bort.
Nej, det ska han inte, för...Håll käften!
Valpen ska hålla käften, Brutus...
Hör på, Fran.
Brutus, kan du vara tyst?
Hör du mig Brutus? Var tyst!
Åh, hoppas inte för mycket, Mark. Han är lika envis som du.
Tja, jag sätter honom i garaget.
Vad gjorde jag med ficklampan?
Kom igen.
Kom igen! Kom igen! Ja!
Åh, här är mina tjejer.
Allihopa vid fotänden. Dags att sova.
Se så, vid fotänden. Var inte larviga. Se så.
Sådär ja. Åh, sluta, tjejer.
Nej, tjejer, gör inte så.
Lugna dig nu.
Brutus, nej!
Åh, jösses.
Kom hit, Brutus. Kom hit! Kom hit nu.
Raring, är du okej?
En ny säng, 200 dollar.
Okej, jag ger upp.
Han åker tillbaka till doktorn imorgon bitti.
Kom igen, Brutus.
Vänta lite. Stanna, Brutus.
Varför kunde du inte ha varit bra till något, vad som helst?
Gå in dit, kompis. Ligg.
Det här ger dig mycket luft.
Var tyst.
Tig!
Tig nu, Brutus!
Åh, jättebra. Härligt, härligt.
Slutet på en perfekt dag.
Lugn nu, pojken.
Ligg. Duktig vovve. Duktig vovve, duktig vovve.
Du har fått fel man. Fel man. Jag är polis.
Vovven, vovven, vovven?
Duktig vovve.
Försvinn!
Mark, det är ingen idé.
Herr Garrison!
Försvinn! Se så! Herr Garrison!
Vakna!
Det är jag, polisinspektör Carmody! Se så! Försvinn.
Herr Garrison!
Anropar polisinspektör Carmody, bil nr. 23.
Signal 15.
Undersök störande moment på Bowling Green Drive. Hundskall.
Jag repeterar.
Undersök störande moment på Bowling Green Drive. Hundskall.
Det är allt.
Tänk om den där tidningen kunde dyka upp i tid!
Brutus!
Herr... Herr Garrison.
Herr Garrison. Här uppe!
Polisinspektör Carmody!
Vad gör ni där uppe?
Er hund jagade mig.
Tyst. Kom hit. Va?
-Hunden släpper inte ner mig. -Jag förstår er inte.
Jag kan inte prata.
Ni har väl inte suttit där uppe hela natten?
-Jo. -Vad i all världens namn då för?
Er hund jagade mig!
Åh, ni menar att Brutus jagade...
Ser man på.
Vill ni ta bort honom och släppa ner mig?
Hallå, ni vet, jag tror han...
Jag tror han trodde att ni var katt-tjuven.
-Fran! -Nej, nej, nej, vänta! Var så snäll...
Nej, vänta lite, inspektören. Jag vill bevisa något för min fru först. Fran!
Mark, vad har hänt?
Hallå, kom hit en liten stund. Jag vill visa dig något.
Kan ni bara släppa ner mig?
Fran, du minns inspektör Carmody. Han eskorterade oss till sjukhuset.
Damen, kan ni prata med honom? Kan ni vara snäll och prata med honom?
Jag vet inte vad detta handlar om.
Det är Brutus. Jag ville att du skulle se Brutus. Han jagade upp honom där.
Vad tycker du om det?
Vad tror du jag tycker, Mark? Det är en polisinspektör.
Hur skulle Brutus kunna veta det? Bara en kringstrykare i hans ögon.
Han kunde ha varit den där rånaren de jagar efter.
Han försvarade oss! Han försvarade vår egendom!
Okej, Mark, men fortfarande, så...
Ser du inte hur viktig han är för oss? Hur värdefull?
Om vi behåller honom, ja, då håller sig tjuvarna på flera mils avstånd.
Okej, du har en poäng. VI kan diskutera det senare.
Under tiden, kan du vara så snäll och släppa ner inspektören från trädet?
Ja. Okej.
Ville bara att du skulle se, det var allt.
Åh, kom ner nu, inspektören.
Hund. Hunden.
Duktig pojke, Brutus. Duktig pojke. Gå tillbaka till huset nu.
Se så. Se så!
Okej, inspektören. Det är säkert nu.
Här, låt mig hjälpa er.
Oj, oj!
Jag behöver ingen hjälp.
-Nå, låt mig hjälpa er till bilen. -Nej, besvära er inte, herr Garrison.
-Vill ni ha lite frukost? -Jag är inte hungrig.
-Hur vore det med kaffe? -Jag är inte törstig.
En aspirin? Ett glas vatten?
Allt jag vill är att komma härifrån.
-Okej. -Ja.
Sväng förbi när ni vill, inspektören.
-Ja. -Adjö så länge.
Detta är polisinspektör Carmody i...
Detta är polisinspektör... polisinspektör Carmody i bil...
Åh, nej!
TOYAMA CATERING
-Åh, herr Toyama. -Godmorgon, fru Garrison.
Ni är tidig. Jag väntade er inte förrän senare.
Det är mycket som ska göras.
Jag har med mig Kenji, nyimporterad brorson nummer ett.
Åh, skulle ni kunna börja där bak? Vi har inte avslutat frukosten än.
Som ni önskar.
Hundar?
De är väldigt vänliga.
De kommer inte att störa er.
Tyst, tjejer!
-Vem var det? -Toyama.
-Så tidigt? -Det är mycket som ska göras.
Han ska få i ordning dekorationerna, maten och borden innan kl. 18.00.
Vad kostar dessa orientaliska festligheter oss egentligen?
Mark, vi har inte haft gäster på sex månader.
Vi är skyldiga alla det.
Ja, jag har bokat tid hos frisören.
Ja, jag har hämtat min klänning hos kemtvätten.
Det där undflyende svaret betyder att det kostar en väldig massa, va?
Fel. Vi får ett paketerbjudande.
Mat, dekorationer, allt till ett rimligt pris.
Ja, jag har beställt gästhanddukarna till badrummet.
Nej, jag pratade inte med Mark på en gång imorse.
Jo. Jag sa: "Sovit gott?"
Du sa: "Gör din egen frukost."
Om Brutus.
-Mark, du måste göra dig av med hunden. -Vänta lite nu.
Börja inte med det nu igen. Brutus är min hund och jag är...
Jag menar för idag, Mark, så han inte är i vägen.
Det är svårt nog att förbereda en trädgårdsfest för 60 pers
utan att den där fyrbenta bulldozern springer runt mitt bland alltihop.
"Bulldozern"?
Din egen lilla grupp kaosmakare, då?
Mark Garrison!
Hur kan du jämföra dessa rara, söta små änglar
med den där store klumpedunsen?
Okej, Fran. Jag ska...
ta honom på en promenad, okej?
Det ska du inte. Jag behöver dig här för att hjälpa till.
Bind bara fast honom.
Vad ska jag göra, Fran?
Jag trodde Tomaya skulle ta hand om allt.
Mark, du vet att något alltid går snett i sista minuten.
Jag vill ha dig här utifall att.
-Utifall vadå, till exempel? -Rejon! Rejon!
Utifall det där, till exempel!
-Rejon, rejon! -"Rejon"?
Mark, titta!
Brutus! Brutus!
Brutus, kom hit. Kom hit, kompis.
-Herr Toyama, är ni okej? -Ta bort rejon!
Det är inget lejon. Det är en hund!
Kallar ni det där för hund?
Herr Toyama!
Tja, ni kan inte bara ligga där.
Enda sättet att lura vilt odjur.
Åh, Mark. Kan du ta bort honom och binda fast honom någonstans?
För Guds skull. Han skulle aldrig skada någon.
Re upp! Rejon!
Nå, hur går allt, herr Toyama?
-Ingen äta Kombu. -Kombu?
Fyllt sjögräs.
Åh, tja, jag är säker på att alla kommer det.
-Nämen god kväll, fru Garrison. -Åh, hejsan, dr Pruitt.
Nå, jag har väntat på ett tillfälle att få tacka värdinnan.
Trevligt av er att bjuda mig.
Vi skulle väl aldrig glömma familjeveterinären?
Jag hoppas då inte det. Hur mår hundarna?
Åh, bara utmärkt. Särskilt Chloe.
Jag tror hon har en mästare i sig.
Nå, där är mannen som kan säga er det.
Så jag sa till henne: "Frun, jag dömer era hundar, inte er."
Mel Chadwick?
Han är expert på taxar.
Visste ni inte det?
Tja, jag visste faktiskt att han ska döma Farviews hunduppvisning nästa månad.
Chloe ska med, antar jag?
Dr Pruitt, ni tror väl inte att jag arrangerade hela denna fest
bara för att ställa mig in hos honom?
Nej, nej, nej. Den tanken slog mig aldrig.
Tja, det gjorde jag. Så galet av mig.
Nej, nej, inte alls.
Varför tar ni inte Chloe ut hit och visar henne för honom?
-Åh nej, det går ju inte. -Men ni gör det ändå.
Såklart jag gör. Ursäktar ni mig?
Ja. Och lycka till.
Åh, jösses.
-Kombu? -Kombu?
Tja, jag tror inte...
Kom igen, Chloe. Kom igen.
Stanna nu tjejer, stanna. Stanna.
Okej, Chloe. Se så. Gå nu.
Självklart är det få av oss som kan känna igen...
Ursäkta mig. Ursäkta mig.
-... kvalitet. -Chloe.
Stygg flicka. Vad gjorde du?
Jag trodde vi var överens om att hålla djurlivet borta från detta.
Det var en olycka, hjärtat. Hon bara råkade komma ut.
Kan du ställa stolarna där borta
och kan du hämta två till, till bordet med snittarna?
Åh, vilken söt hund.
Nämen, ser man på. Vad har vi här?
-Er hund, fru Garrison? -Ja, det här är Chloe.
Vilket fint djur.
-Tillåter ni? -Åh, självklart.
Bäst du sätter dig ner, Harry. Kom ihåg Nyårsafton.
Ingen låter mig ju nånsin glömma.
Bra ryggrad. Öronen ser bra ut. Fint huvud.
Tänkte ni ställa ut henne?
Jag har funderat på det, om ni tror att hon duger?
Finns ett sätt att ta reda på det.
Ställ ut henne på Farviews visning nästa månad, vetja.
Chloe. Chloe!
Nej, nej, fru Garrison. Låt henne gå.
Taxar älskar att vara bland människor.
Men jag vet några människor som inte älskar att vara bland taxar.
Äsch, nonsens.
Precis så känner jag, herr Toyama.
-Hund inte hör hemma här. -Precis. Hör du det, Chloe?
Se så. Stick.
-Hejsan, Mark. -Nämen hej, doktorn. Hur är det?
Det verkar som om er fru får som hon vill. En riktig mästare.
En riktig odåga ibland, jag säger då det.
Se så, Chloe. Stick. Se så.
Självklart märks det ju vad ni tycker om det hela.
-Hur mår Brutus? -Han mår bara bra, doktorn.
-Vill ni träffa honom? -Det vill jag gärna.
Brutus förtjänar något från den här festen.
-Kom igen. -Okej.
Ja, Mark. Han är vacker.
Självklart, det kunde jag se när han var valp.
Varsågod, pojken.
-Min bästa danois. -Japp.
Och har er fru vant sig vid att ha honom här nu?
Doktorn, låt oss säga att hon har anpassat sig. Taxarna är hennes.
Särskilt lilla Chloe.
Hon har fått en fix idé.
Hon kommer inte bli nöjd förrän hon vinner en blå rosett.
Och själv då?
Har ni någonsin tänkt prova själv?
Ni menar med Brutus?
Han är en fin hund.
Doktorn, det ska han förbli också. Bara en fin hund.
Jag vill inte ha någon bortskämd show-diva på halsen.
Chloe? Chloe?
Mark, vad gör du här?
Visar bara Brutus för dr Pruitt. Vandrar Chloe fortfarande runt?
Jag trodde du skulle lägga tillbaka den lilla korven.
Men hon gör ingen skada här. Hon har förmodligen hittat en plats
där hon kan se allt det roliga ifrån.
Vi borde gå tillbaka till gästerna.
Okej. Låt oss gå, doktorn.
Ses senare, pojken.
Adjöss, Brutus.
Ursäkta mig.
-Mark, vart ska du? -Va?
Jag bara undrade vad som störde Brutus.
Det är inget fel på Brutus. Han har det mycket bra.
Kan du vara snäll och fokusera på våra gäster?
TORVMOSSA
Herr Chadwick, jag tror inte ni har träffat min man.
-Hej. -Åh, Chloes far!
Hur står det till, herr Garrison?
Ät något, Harry.
"Ät något, Harry."
Ingen säger någonsin "Drick något, Harry."
Din söta lilla rackare.
Mavis! Mavis, kom hit.
Jag vill visa dig något.
Kom igen. Jag vill visa dig det sötaste du nånsin sett.
Det är en pytteliten hund där som äter på ett ben.
-Harry. -Nej, ärligt talat. Du kan se själv.
Titta bara i pagodan.
Vad är det där, Mark?
-Rejon! Rejon! -Rejon!
-Lejon? -Det kan det inte vara! Han är bunden!
Rejon!
-Rejon, rejon! -Vart är han? Vart är han?
Brutus! Kom hit!
Brutus!
Åh, Mark! Mark!
Stå inte bara där. Gör något!
-Stoppa honom! -Brutus!
Kom hit, Brutus! Kom hit!
Brutus!
Ursäkta mig.
Brutus!
Ursäkta mig.
Åh, Mark!
Oj, då! Oj, då!
-Brutus! Stanna! -Åh, stoppa honom!
Vilken hund.
Vad är det med er, Garrison? Kan ni inte kontrollera er hund?
Brutus! Stanna!
Stopp! Brutus, kom hit!
-Mark! -Jag försöker!
Brutus? Här, pojken. Här, pojken.
Herr Chadwick!
Herr Chadwick, bara ta min hand.
Fran!
Är du okej, raring?
Nu ska vi se.
-Mark! -Fran, jag är verkligen ledsen. Jag...
-Mark! Mark... -Jag är verkligen det, raring.
-Fran? -Mark!
Vad gör du?
Jag önskar att du inte hade gjort så, Brutus.
Åh, Brutus. Lägg av nu, va?
Stanna!
Lägg av.
Det gäller er allihop.
Vem var det där?
Vem?
På telefon.
Toyama.
När kommer han och städar?
Det gör han inte.
Inte Kenji heller.
Faktum är att hela det japansk-amerikanska sällskapet
har förklarat vårt hus som ett katastrofområde.
Nå, när kommer han för sitt skräp?
Det är numera vårt skräp.
Va?
Japanska lyktor för 300 dollar,
trasiga grillar och papier-maché-pagodas.
Det, plus det vi utan tvekan måste betala
för förstörda kläder, medicin
och de förstörda nerverna hos alla våra före detta vänner och grannar.
-Okej. -Telefonen har inte slutat ringa.
Mel Chadwick har nästan lunginflammation.
Jane Felton har fått ett nervöst sammanbrott.
Och apoteket har sålt slut på fuktkräm.
Okej!
Mark!
Mark, du bör veta att jag ringde dr Pruitt i morse.
För att säga vad då?
För att säga att du lämnar tillbaka Brutus i eftermiddag.
Lämna tillbaka Brutus!
Jag har bestämt mig. Den där hunden har blivit ond.
-Han ryker, annars... -Annars vad då? Hör nu här.
Han hade absolut ingen skuld till det som hände igår kväll, Fran.
Ingen skuld!
Brutus är en snäll, älskvärd och intelligent jycke!
Håll käften, din idiot.
Lyssna nu, Fran! Låt oss sitta ner och i lugn och ro diskutera detta!
Godmorgon, Brutus.
Uppe tidigt, va?
Stökade du till det här?
Du borde skämmas.
Du borde inte äta det här. Det är inte bra för dig.
Ser ut som det var en rejäl fest.
Vad har du gjort, tappat ett ben i den där eller något?
Kom igen. Gå ner. Det finns inget för dig där.
Duktig pojke.
Ledsen, kompis. Vad det än är som du ville ha, så är det borta nu.
Kom igen! Ingen tid för lekar.
Hallå. Vad är... Vad är ditt problem? Det är ju jag!
Eddie.
Vad är problemet? Är du sjuk eller något?
Lägg av.
Herr Garrison!
Ta det lugnt nu, va? Herr Garrison!
-Eddie, vad står på? -Säg åt er hund!
-Han har blivit galen! -Brutus, kom tillbaka!
-Snälla, frun, gör något! -Mark! Mark!
-Jag bara slängde sopor... -Vad står på?
Brutus attackerade Eddie.
-Attackerade Eddie? Kom hit, Brutus! -Gör något!
Brutus, vad är fel med dig? Vad är det?
-Vad är det, Mark? -Hör här, herr Garrison.
Ni är bra folk, men det finns gränser.
Det räcker!
Jag är hemskt ledsen, Eddie. Det måste finnas någon orsak.
-Brutus! Kom hit, kompis. -Mark! Hör du något?
Vad är det, pojken?
Vart är Chloe? Eddie, såg du Chloe?
-Nej, frun. Det gjorde jag inte. -Chloe? Chloe?
-Hallå, du tror väl inte... -Håll Brutus, Eddie. Håll honom.
Mark, var försiktig.
Mark!
Mark, var försiktig!
Mark?
Är hon därinne, Mark?
Jag vet inte.
-Åh, stackars Chloe! -Titta på henne.
Hon är okej.
Hon är okej, Fran.
Åh, titta på henne. Åh, min stackars bebis.
Hallå, vet ni vad?
Jag slår vad om att det var därför Brutus inte lät mig köra.
Han visste att den lilla jycken var där.
Det verkar så, va?
Stackars Brutus.
Antar att din tokige far glömde ge dig frukost.
Kom igen. Du ska få några ägg.
Åh, jösses.
-Åh, ursäkta mig. -Okej. Fem minuters paus.
Kom igen, tjejer. Kom igen.
Kom igen. Kom igen.
Där är min vackra Chloe.
Ja. Ja. Vad står på?
Vill du också bli avmålad? Är det så?
Åh, kan du gå bort? Din store...
Fran, han vill bara ha lika mycket gos.
Kom hit, Brutus.
Kom, pojken. Kom hit. Oj, oj.
Mark, han måste lära sig att han inte är en knähund.
Vi kommer inte få någon frid här hemma
innan han inser at han inte är en tax.
Tja, jag tänker inte att han tror att...
Vet du, Fran, du kan ha rätt.
Se så, tjejer. Se så. Se så.
Skingra er.
-Vad har du där? -Det är hundboken.
Jag ska visa Brutus vem han är.
-Åh, Mark. -Det är vårt fel. Vi har aldrig berättat.
Var uppmärksam nu, Brutus. Det här är viktigt.
Brutus, kolla nu här.
Kolla. Det här är en tax.
Ser du den?
De är taxar.
Du är ingen tax och du kommer aldrig bli det.
Nej, nej, nej.
Tax, fy!
Åh, jaså? Låt oss nu inte bli för uppspelta.
Spela med för en minut, snälla?
Var med nu, Brutus.
Var med nu, pojken. Se här.
Det här är vad du är, Brutus.
En Grand Danois.
Taxar, nej.
Danois, ja.
Du är en Grand Danois.
Kolla där.
Ser du det där? Det var allt som behövdes. Vi behövde bara visa det.
Tänka sig.
Vet du, han tittade en gång på bilden, en enda gång,
-och jag kunde se att... -Mark...
...att han fortfarande tror att han är en tax.
"Tax, fy. Grand Danois, ja."
-Ja. -Stackars Mark.
Fot, pojken.
Brutus, fot.
Hör här, kompis. När jag säger fot, så gör du så.
Fot.
Vem leder vem?
Hejsan, doktorn.
Okej. Fot, Brutus. Fot.
Vad är Chloes diagnos?
Chloe har ett utslag.
Ett utslag. Ser man på.
Er fru var säker på att det var scharlakansfeber, men det är bara eksem.
-Inga problem. -Okej.
Den där hundshowen gör henne orolig.
Jag hoppas hon tar sig igenom de kommande sex dagarna.
Hoppas jag gör det. Okej, Brutus.
Stanna.
-Tänka sig. Vill ni ha en drink, doktorn? -Nej, tack.
Brutus, låt mig få se på dig.
Jag säger då det, du är helt underbar.
Ni har hållit honom i fin form, Mark.
Att försöka lära honom lydnad håller mig i form, ska jag säga.
Bra linjer, fint fyrkantigt huvud.
Han har växt upp precis så som jag trott.
Blir en fin utställningshund.
Åh, kom igen, doktorn.
Nej, nej. Jag menar det. Jag vill jobba med honom, om jag får.
-Nej, nej, nej. -Kan lära honom hoppa i ring, hållning.
Nej, nej. En i familjen är nog, doktorn. Faktum är att det är en för mycket.
Allt jag vill är att lära honom hur man går i koppel
utan att dra min arm ur led.
Stanna en minut. Jag vill se ifall jag gör något fel, okej?
Okej, Brutus. Fot.
Tänka sig, va?
Doktor? Doktor Pruitt?
Doktor Pruitt, tror ni att jag kan ta en promenad med Chloe?
-Såklart. -Det där eksemet,
jag tänkte att det kanske är nån allergi. Nåt som växer här omkring.
Jag försäkrar er, fru Garrison, det är inget allvarligt.
Fot nu. Fot.
Oj, oj, oj. Sitt.
-Kom igen, Brutus. Sitt. -Mark.
Vad i all världens namn gör du?
Tja, jag tränar honom.
Sitt. Sitt.
Åh, verkligen!
Vad menar du med "Åh, verkligen"?
Tja, det är bara det att Brutus är...
tja, verkligen!
Fran, när du säger "verkligen" på det sättet,
menar du ofta något med det.
Åh, Mark. Var inte så känslig.
Det är bara det att Brutus är en söt klumpeduns,
och jag tycker inte att du ska förvänta dig för mycket av honom.
Kom igen, Chloe.
Fot.
Vi ses.
Doktorn.
Vi är överens. Gör honom redo för uppvisningen.
Åh, vänta nu, Mark. Den showen är om bara sex dagar.
Vänta lite nu. Det var er idé.
-Ni sa att han var bra nog. -Ja, jag vet, men jag...
Och hur blir det med den blå rosetten ni pratade om?
Nej, nej. Det är omöjligt. Omöjligt.
Så då gör ni det?
Såklart jag gör.
Okej. En sak bara, doktorn.
Säg inget till min fru.
Mark, under dessa omständigheter skulle jag inte berätta för någon.
Jag skulle inte ens berätta för min mor.
Ha en god natts sömn, Brutus.
Brutus. Okej. Brutus, du förstår...
Vänta. Vänta lite. Okej...
Kom ihåg, ni håller kopplet i en hand.
Ja.
Och det viktiga är att ni har kontrollen över hunden.
-Just det. -Låt oss försöka nu. Lugnt och fint.
Okej. Brutus, fot.
Håll honom, håll honom, håll honom.
-Håll honom nu. -Lugnt och fint?
-Mark, om ni... -Tar kontroll över hunden.
-Precis. -Hela tiden.
Ni klarar det.
Stanna.
Tja, vad tycker ni, doktorn?
Jag vet inte. Jag vet inte.
Han är inte konsekvent.
Som danois borde han ha en stoltare uppsyn.
Ibland ser det bra ut, ibland verkar han förlora sin karaktär.
Tja, det är tax-influenserna. Han tror fortfarande att han är en av dem.
Så, allt vi behöver göra nu
är att övertyga honom om att han är en Grand Danois.
-Precis, doktorn. Precis. -Tills i morgon.
FAIRVIEW KENNELKLUBB HUNDSHOW
-Håll honom stilla, snälla Mark? -Ja, okej, doktorn.
Är ni säker på att Fran inte kommer in hit?
Nej. Taxarna är placerade på andra sidan byggnaden.
Andra sidan. Okej.
Kom igen, pojken. Kom igen. Håll stilla, snälla? Tusan.
Lugna dig, pojken. De är hundar, precis som du.
Nu så, låt oss se. Låt oss se.
Ja. Du är så redo som du någonsin kan bli, Brutus.
-Doktorn, ducka. Fort. -Va?
-Ducka! -Vad står på?
Det är Fran.
-Vad gör hon här? -Jag vet inte.
Hon hör ihop med jakthundarna.
Åh, tack.
Jösses, det var nära ögat.
Tja, ni kommer inte kunna undvika henne länge.
Bara länge nog för att vinna den blå rosetten. Det är allt jag vill.
Grand Danois till ringen, tack. Grand Danois till ringen.
Nå, här är er chans.
-Ja. Tack, doktorn. -Lycka till, Mark.
Tack. Upp med huvudet, pojken.
Här kommer de.
Vackert.
Några sista ord som råd, doktorn?
Nix. Ni får klara er själv. Lycka till.
Det var det jag var rädd för.
Hejsan.
-Mark. -Okej, doktorn.
Gå med era hundar, tack.
Fot.
Åh, ursäkta mig.
Fin hund.
Kolla, Sweetiekins.
De är Grand Danois.
Upp. upp, upp.
Upp, Brutus, upp. Stå upp. Kom igen.
Kom igen, kompis. Stå upp.
Vänta lite.
Pausa allt.
Är den där hunden sjuk eller bara trött?
Åh, nej, nej.
Det är scenskräck.
-Scenskräck. -Ja, ja.
Ja.
-Vad hände med honom? -Jag vet inte.
Han måste ha trott att han var en tax igen.
Samla era hundar, tack.
Upp med huvudet, pojken. Upp med det.
Mark. Mark.
Det finns ingen mening med att vara kvar. Jag kan lika gärna gå hem nu.
Nej. Du måste vänta ut det.
Hallå, kolla på honom. Doktorn?
Tja...
Det kallar jag en Grand Danois.
Jag har ett förslag.
Hursa?
Jag diskar er inte om ni berättar hur ni lyckades med det.
-Lyckades med vad? -Att byta hund.
Byta... Nå, det gjorde jag inte.
Vill ni jag ska tro att det är samma hund?
Tja, det är lite svårt att tro själv.
Oroa er inte, Mark. Det går bra.
Doktorn, detta gör mig till ett nervvrak.
Vad hände med Brutus egentligen?
Tja, han tittade bara på honan där borta.
Hon väntar på att bli dömd för Bäst i rasen.
Ni menar, bara för att han såg henne...
Hundar är precis som människor.
Det krävs en hona för att en hane ska vilja visa upp sig.
-Han visar verkligen upp sig nu, va? -Ja.
Okej. Det var det.
Ni.
Och ni.
Va?
Gå med era hundar igen. Bägge två.
Ja, sir.
Fot, Brutus.
Öka tempot.
Nå, av alla...verkligen, jag...
Jag är så ledsen. Den gled av.
Det räcker.
-Det räcker! -Ja, sir.
Han lurade mig allt första gången.
-Grattis. -Tack.
Fin hund.
-Vänta där borta bara. -Okej.
Tack så mycket. Tack.
Tack.
Det är min pojke! Jag visste det. Ni hade det hela vägen.
Tack, doktorn. Han gjorde det. Duktig hund.
Brutus, jag är stolt över dig.
Hallå, ta över för mig, snälla? Håll i Brutus åt mig.
Varför? Vart ska ni?
Hitta Fran och vifta den här under hennes lilla näsa.
-Dit ska jag. -Nej. Ni kan inte gå nu.
-Varför inte? Jag vann, väl? -Bara i hanklassen.
Nu ska han dömas bredvid den här honan för Bäst i rasen.
Hör här, doktorn. Jag har det jag ville. Här, ta över för mig.
Ni har en... Men, Mark! Jag...
Håll det, snälla? Tack så mycket.
Hallå, Fran.
Mark, du kom!
Det kan du ge dig...
-Jag skulle aldrig missa detta. -Åh, sluta retas.
Va?
Tja, du såg ju. Andra plats, efter allt jag gått igenom.
Efter allt jag fick dig att gå igenom.
Hallå, jag är verkligen ledsen, Fran. Det är jag.
Nej, Mark. Jag är det. För allt.
Varför går vi inte hem? Jag gillar inte offentliga erkännanden.
Ja. Låt oss gå hem.
-Vad är det där? -Vad är vadå?
Mark, gömmer du något?
Det är en... jag plockade upp den där.
Mark, det är en blå rosett! De är väldigt värdefulla.
Du kan inte bara plocka upp blå rosetter.
-Lägg tillbaka den nu. -Fran...
Bruksklassen. De främsta vinnarna till ringen, tack.
De främsta vinnarna.
Hallå, du tror väl inte...
-Kom igen! -Mark!
Nej, kom igen...
Mark, Mark. Vart är du... Mark!
Brutus?
Förvånad?
Bäst i sin ras.
Full fart framåt, doktorn.
-Mark, du sa aldrig något! -Förlåt, raring. Det var barnsligt av mig.
Men när du inte vann, hade jag inte hjärta att berätta.
Åh, din rare, underbare dumskalle. Jag älskar dig.
Kan du vara tyst och titta på din bror?
Ta-da!
Vet du, Mark,
det är synd att Brutus inte gjorde bättre ifrån sig i bruksklassen.
Alltså, tredje plats var jättebra. Vi har ett matchande set.
Från botten till toppen. Hur ser det ut?
Det är perfekt.
Mark, vart är den andra blå rosetten?
Åh, jag gav den till doktor Pruitt.
Jösses, vad han förtjänade den.
Hallå, raring, jag är ledsen att dagen var en sådan besvikelse för dig.
Larva dig inte, Mark.
Den slutar i alla fall bättre än den började.
-Jag har ett förslag till dig. -Jaså? Om vad?
-Inga fler hundutställningar. -Inga fler hundutställningar.
Okej. Inga fler blå rosetter.
Inga fler blå rosetter.
Jag jobbar. Du tar hand om huset.
Okej. Allt vi uppfostrar är vanliga, normala hundar.
Bland annat.
Brutus.
Vart tyst, snälla?
Mark, han drömmer.
Ja.
Om den förtrollade honan i fläckad päls, det slår jag vad om.
Tror du det var därför han verkligen vann, Mark?
Tror du honan gjorde skillnad?
Raring, honor gör alltid skillnad.
SLUT