DOUBLE TROUBLE - ELVIS I KATTEPINE
- Så er det jer, piger. - Passer det, du tager til Belgien?
- Ja, i morgen aften. - Bu-hu!
Bu-hu? En god titel til en sang.
Har De ild?
- Er der andet, jeg kan gøre? - Sæt Dem.
- Har De været her før, miss...? - Claire Dunham.
Jeg har været her hver aften. Men De har ikke set mig før.
- Det kan jeg ikke forstå. - De har jo haft travlt med kæresten.
- Deres syn fejler ikke noget. - Er De forelsket i hende?
- Bliver Deres hjerte knust? - Sønderknust.
Deres øjne viser ingen medlidenhed.
Deres viser ingen oprigtighed.
Guy...
- Bliver De her lidt? - Ja, måske kommer hun ikke i aften.
Deres lighter.
- Hvad vil du? - Det må være moderinstinktet...
Det får du frem i pigerne. De vil ikke lade dig være i fred.
- Hvad klager du over? Du er jo gift. - Det er det, jeg klager over.
Hvis man ikke frier, kan de ikke sige ja.
Jeg har aldrig friet, men jeg har en kone, tre børn... og mavesår.
- Måske kommer hun ikke. - Jill?
- Eller hvad hun nu hedder. - Jeg kan ikke få noget ud af hende.
Eller komme nogen vegne med hende. Hun venter på ringen.
Og den i din næse. Det varer ikke længe, før du også har mavesår.
I Brügge vil jeg være fri som fuglen.
En kanariefugl er en fugl. Har du set en, der ikke var i bur?
- Pip. - Lad os komme i sving.
Tak.
- Hej. Du ser meget smuk ud. - Tak.
- Hvad med noget andet i aften? - Vi har aldrig lavet noget.
- Har du bemærket det? - Ja.
Det er min sidste aften i byen. Vil du forsvinde, som du plejer?
Hvis det skal blive til noget, skal det være i aften.
- Sådan har jeg det også. - Men du har haft så mange kvinder.
Jeg har ikke set på andre, siden du kom her første gang.
- Men de kigger stadig på dig. - Jeg kender hende ikke.
Farvel.
- Hvem er hun? - En musikelsker?
- Hvor hyggeligt. - Du ser virkelig smuk ud.
Og du er det bedste, der er sket for mig.
- Kom. Nu skal du direkte hjem. - Hjem? Jeg vil ikke hjem.
- Jeg vil med dig hjem. - Jeg forsøgte...
Da mine forældre døde, boede jeg hos min onkel Gerald på landet.
Han boede helt alene. Han har passet på mig lige siden.
Du ville synes om ham, Guy. Han er skøn.
- Har du noget imod, jeg rydder op? - Nej.
Jeg elsker at gøre ting for dig.
- Teen er klar. Bruger du mælk? - Nej.
- Har du nogle bikkies? - Ikke så vidt jeg ved.
- Jeg mener kiks. - Ingen bikkies.
Jeg står vist og plaprer. Men det er første gang, vi kan snakke sammen.
Snakke, snakke...
Guy...
Sætter du en plade på?
Skal der danses nu?
Hvorfor ikke?
Nu har jeg sat en plade på.
Sådan.
Jeg glemte sukkeret.
Du flakser rundt som en sommerfugl. Sæt dig lige her, skat.
- Er det bedre? - Har vi det ikke hyggeligt?
Du slapper af, mens jeg hælder te op til dig.
- Og hygger om dig. - Du kunne gøre meget mere...
Jeg skal lige ordne puderne.
- Sidder du godt nu? - Jeg sidder godt!
Er det bedre?
- Jill, sid stille et øjeblik. - Hvorfor?
Vores første kys! Jeg vidste, det ville være sådan. Jeg har gåsehud.
En eller to skefulde sukker?
- 418, jeg er ligeglad. - Det er skønt at være her med dig.
- Jeg kan næsten ikke tro det. - Heller ikke jeg.
Guy, vil du kysse mig igen?
Er du sikker på, jeg ikke afbryder dig i noget?
Ja.
- Er det ikke skønt? - Det kunne det have været.
Den sang. Husker du ikke, elskede? Du sagde, det var vores sang.
Gjorde jeg det? Det gjorde jeg.
- Syng den for mig. - Nu?
Vil du ikke nok? Der sker noget inden i mig.
Nå, Jill?
Jill...?
- Jill! - Jeg faldt vist hen.
Guy, jeg elsker dig.
Vil du ikke sige det til mig? Så sig det.
Okay, jeg elsker dig. Jeg er vild med dig.
Jeg er fuldstændig gal med dig.
- Jeg har lige sat mig på tebakken. - Det ved jeg godt.
- Den varme te løber ud. - Det ved jeg godt.
Jeg skifter lige tøj.
- Guy, det er frygteligt sent. - Jeg kommer nu.
Jeg skriver dit nummer ned.
- Så ringer jeg i morgen, ikke? - Når som helst.
Jeg elsker dig!
"Jeg ringer i morgen, ikke?" Det er noget, du tror.
Jeg vil aldrig se dig mere.
B6? Jeg er vist gået forkert.
Nå, han havde sikkert fortjent det.
Hallo?
Hallo, er De der?
- Ja, jeg er her. Hvor er du? - Hallo...?
Mr. Lambert? Det er Gerald Waverly. Har De hørt om mig?
- Nej, aldrig. - Så er det vist gensidigt.
- Jillian Conway er min niece. - Jillian Conway? Jeg kender ikke...
- Jill! Så må De være onkel Gerald. - Ja, det er sandt.
- Det er på høje tid, at vi mødes. - Jeg er enig.
I eftermiddag? Surrey Road 311, St. Johns Wood. Ved to-tiden?
- Ved to-tiden. - Farvel, Mr. Lambert.
Nydeligt.
- Constable har malet det. - Ja, det ved jeg. Det står forneden.
- Tag plads, Mr. Lambert. En kop te? - Nej tak. Hvor er Jill?
Hun er her, men hun ved ikke, De er her.
De er entertainer, ikke sandt? Det er jo ikke fast arbejde, vel?
- Vi er ikke alle på støtten. - Jeg ville ikke fornærme Dem.
Jeg er ikke fornærmet, men jeg skal skynde mig hen til madkøen.
Havde De tænkt Dem at gifte Dem med min niece?
- Det har været hyggeligt... - Lige et øjeblik.
Jeg er over 21. Hverken forbryder eller galning.
Jeg behøver ikke Deres tilladelse.
- Fortalte Jillian om sin arv? - Nej, vi havde andet at tale om.
Hun har formentlig slet ikke fortalt Dem om sig selv.
- Hun tror, hun er forelsket i Dem. - Det er nok at vide det.
Muligvis, men ikke i dette tilfælde.
- Onkel Gerald? - Herinde, Jillian.
Onkel Gerald... Guy!
Hvis I vil have mig undskyldt...
Du tager gas på mig.
- Gør du ikke? - Jeg fylder 18 om fire dage.
- Til lykke. Jeg sender et kort. - Jeg var jo ikke et barn i går.
- Sådan så du ikke ud i går. - Jeg er stadig den samme pige.
- Jeg er ikke den samme fyr. - Jeg elsker dig!
Hvad ved du om kærlighed?
Du hører til her.
I sådan et hus, med onkel Gerald og maleriet derhenne.
- Må jeg ikke ringe til dig? - Nej! Jeg tager til Belgien i aften.
- Går De allerede? - Med Deres tilladelse, naturligvis.
Hvor længe har du udspioneret mig?
Hvordan skulle du ellers vide det? Jeg stolede på dig!
Jeg stolede også på dig, men du sneg dig ud om natten.
Sådan var det ikke. Jeg vil giftes med ham.
- Giftes? Du er jo kun 17 år. - Ih, hvor jeg hader det tal!
- Om fire dage er jeg 18. - Du skal stadig have min tilladelse.
Du er alt for ung til det. Men nogle år i skole hjælper nok.
- Det hele er arrangeret. Din billet. - Jeg skal sendes i fangelejr!
Det kan blive en god oplevelse. Bruxelles er smuk ved denne årstid.
Bruxelles? Ligger det ikke i Belgien?
Hvis ikke byen er flyttet.
- Du tager færgen i aften. - Ja, onkel Gerald.
Georgie!
- Hvad laver du? - Jeg prøver på at vende skibet.
- Jeg troede, det var et uheld. - Træk mig ind!
Jeg er vel nok sjov, hva'? Jeg burde fjerne det smørret grin.
- Det er ikke min dag. - Heller ikke din aften.
- Jill er også med færgen. - Det kan hun ikke være!
Eller kan hun...?
Jill!
Undskyld.
- Tiden er snart inde, Archie. - Det er for risikabelt, Arthur.
Ja, men ikke for os.
Vi vælger en kuffert, og så lader vi en anden bære den gennem tolden.
Godt, vi forsøger. Men vær forsigtig!
Det må d'herrer undskylde.
Ikke på den måde, dit skvat! Vær afslappet.
Det er både ferie og arbejde.
Jeg skriver en afhandling om europæiske byers historie.
Hvor interessant.
Ja, det kan jeg se.
- Skal vi lede efter ham? - Jeg har ledt overalt på skibet.
Jeg finder ham i Brügge. Vi skal giftes.
- Til lykke! - Tak.
Georgie... Georgie! Jeg kan ikke finde hende.
- Var det Jill, du så? - Ja.
- Lad os stille op. - Jeg vil ikke spille nu.
- Skal du noget andet? - Jeg skal hen til rælingen.
Først spiller vi. Hvis Jill er om bord, finder hun os.
- Hvad sker der så? - Så går vi begge hen til rælingen.
Undskyld, den herre.
Afslappet, din nar!
Men det er jo barbarisk!
Ja, men uden forældrenes tilladelse kan man ikke blive gift i Belgien.
Det er jo umoralsk.
En skam, du ikke skal til Stockholm. Sverige er smuk ved denne årstid.
Især for en 18-årig pige i giftetanker.
Nå...!
- Det er ham! - Hvem?
Undskyld mig. Tak for alt!
Guy!
Timen er forbi. Du ringede lige med klokken.
Du havde ret.
Jeg troede, vi blev enige. Hvad laver du så her?
- Jeg skal til Bruxelles. - Ikke Brügge?
- Vil du se min billet? - Nej.
- Er du ikke glad for at se mig? - Jo.
- Er vi venner? - Du skal altså til Bruxelles?
Venner.
Rolig nu. Det var bare et uheld.
Uheld? Her er jo livsfarligt.
- Nogen vil vist fortælle mig noget. - Du må hellere forsvinde.
Jeg må hellere forsvinde.
- Hvilken er din? - Den der.
Undskyld.
Slip mig! Hvor vover De?
Chokerende, hvad et menneske skal igennem!
Apropos, gør dig lige færdig.
Nå, så er det vist...
- Nå... - Nå, pas på faldende kister.
Ja, rejs let.
- Er du uskadt? - Ja.
Der kommer hele tiden noget imellem os.
Du må skynde dig. Du skal nå dit tog.
Og du skal med bus til...? Nå ja, Brügge.
- Kan du se ham? - Om jeg kan se ham? Dit skvat!
Forsvundet.
- Jeg var ret god i aften. - Sig, at vi pakker sammen.
Pak sammen, drenge. Er der noget galt?
Jeg tænker hele tiden på kisten og lågen og bagagevognen.
- Tilfældigheder. Uheld. - Hvorfor føler jeg mig forfulgt?
Hvis ikke mine øjne tager fejl, så er ansigtet derhenne ret bekendt.
Pak sammen.
Hej igen.
- Kom du for en engangs-forestilling? - Du mener vel jeres rejseplan?
- Vi spiller i Antwerpen i morgen. - Er det en invitation?
Næh! Se, hvem der er kommet.
- Med kuffert og det hele. - Undskyld mig.
- Hvad laver du her? - Hvad laver hun her?
Jeg troede, du ville blive glad. Men du klarer dig fint.
- Musikelsker? - Lad os gå.
- Til mit hotel. - Skønt!
Vi kan ikke snakke her. Lad os rede trådene ud.
- Skæppeskønt! - Kom så!
- Kom du noget til? - Se dig for, din idiot!
Mig skræmmer du slet ikke!
Kom.
...stikker af fra skolen...
Du burde vide bedre. Du er gammel nok.
Nej, du er jo for ung.
Du burde ikke rejse alene i din alder. Sæt dig ned!
- Jeg sidder. - Flyt dig fra sengen!
Tag dine sko på igen!
Jeg har ondt i fødderne.
Nå, du blev uvenner med din onkel og stak af.
Det er meget almindeligt. Jeg var altid uvenner med mine forældre.
Var du virkelig?
Ja.
Det nytter ikke noget at stikke af. Det forstår du, når du bliver ældre.
- Vi ringer til din onkel. - Læg røret!
Du flakser rundt som en sommerfugl. Sæt dig lige her, skat.
- Vi skulle snakke. - Snakke, snakke...
væk fra sengen! Du er alene med en mand på hans hotelværelse.
Jeg elsker dig. Og du elsker mig.
- Nej, jeg gør ikke. - Stå nu stille et øjeblik.
Den drink, du holder...
- Du spildte den. - Det ved jeg godt.
Jeg skifter lige tøj.
Det er derinde.
Måske burde hun lade være.
Kan du lide den?
17 år...
Jeg får 20 år.
Det er dårligt. Meget dårligt.
- Du ved ikke, hvad du gør. - Så kan du lære mig det.
Hendes hovedfag må være hygiejne.
- Jeg må have luft. - Så åbner vi vinduet.
- 18 om tre dage. - Om to dage nu.
Tænk engang. Tiden flyver af sted.
Ikke tale om! Jeg sender dig hjem til onkel Gerald i aften.
- Du sagde, du elskede mig. - Man siger så meget, når man...
Siger du det til alle pigerne, når du...?
Nej. Men du skal hjem i aften!
Godt. Det værste, der kan ske, er, at han tæver mig igen.
- Tæve dig? Onkel Gerald? - Han er meget forsigtig.
- Han efterlader aldrig blå mærker. - Han er et svin.
Det er ikke så meget smerten, men han låser mig inde i flere dage.
Jeg bliver så sulten.
Se nu at få tøjet på!
- Du sender mig tilbage. - Til ham sørøveren? Niks.
Ih, det glæder mig.
- Jeg kører dig hen til skolen. - Nej! Guy, tag mig nu med.
Der er sket for mange underlige ting på det sidste.
- Kun til Stockholm. - Der er vi først om tre dage.
- Jeg har allerede problemer nok. - Jeg skal nok gøre, hvad du siger.
Og alt skal nok ordne sig i Sverige.
- Hvad mener du? - Jeg har en sød tante, som er enke.
I Stockholm. Hun passer på mig.
Tante Harriet. Hun ligner mig meget.
- Okay, men kun til Stockholm. - Åh, elskede!
Kald mig ikke for "elskede".
- Du skal gøre, som jeg siger. - Ja, Guy.
Hvad er nu det? Sådan kan du ikke se ud.
- Så se at få skiftet! - Ja, Guy.
- Hov, den kan du ikke undvære. - Nej, Guy.
- Luk døren. - Ja, Guy.
- Vi kan dele kuffert. - Det er ret spændende, hva'?
- At jeg har kidnappet dig? - Jamen, jeg er her frivilligt.
- Husk det, når jeg skal i retten. - Det skal jeg nok.
Jeg må være skør. Jeg kan blive skudt for det.
I behøver ikke ramme mig i hovedet!
Jeg snakker for meget!
- De siger bare godmorgen. - Godmorgen.
Godmorgen.
Her er jo smukt!
Tak.
Kom.
Jeg kommer straks. Bliv stående her.
Gutterne er ikke kommet. Lad os finde et sted at bo.
- Så kan vi se festivalen. - Fra hotelvinduet.
Nogen skød efter mig i går. Jeg har problemer nok.
- Det er uretfærdigt. - Vil du tilbage til din onkel?
- Så gør, som jeg siger. - Ja, Guy.
Han er væk. Tag kufferten!
Jeg kan ikke nå den. Du er nærmere jorden. Du tager den.
Du sænker mig ned, så tager jeg den.
Afslappet.
Få mig op!
- Der er vel en mand, der savner dig? - Der er mange.
Jeg bor hos en, der har et atelier her i Antwerpen.
Han er skulptør. Du ved, han tager en klump vådt ler -
- og former det lidt, og voila... en nøgen dame.
- Sådan kan man også gøre. - Vil du se det?
- Vi kan køre derhen i min bil. - Hvad siger din skulptør?
Han er i Paris. Han kommer først tilbage om en uge.
- Lyder hyggeligt. - Ja, ikke?
Undskyld, Mr. Lambert. Må jeg få Deres autograf?
- Okay. Skal det skrives med blod? - Ja, tak.
Efter jeg har skåret halsen over på dig!
- Angående mit forslag... - Man kan ikke sige nej.
- Medmindre man er forelsket. - I den lille skolepige?
Du tager fejl. Det er sidste skoledag.
- Claire... - Ja, jeg ved det. En anden gang.
- Jeg ringer ikke, du ringer til mig. - Tak, det vil jeg gøre.
Ih, hvor morsomt!
Undskyld.
Hej...
Det er mig...
- Pigen fra færgen. - Jeg kunne ikke kende dig.
- Hvad laver du her? Damerne først. - Jeg nyder festivalen.
Og hygger dig som sædvanligt? Må jeg gå med?
- Jeg skulle ingen steder. - Så kan jeg være din guide.
Vidste du, at Antwerpen har verdens ældste fondsbørs?
Det er også verdens centrum for diamanthandel.
Hvor interessant.
Jill?
Her er så fredeligt. Jeg elsker cikaderne.
Jeg fandt noget interessant forleden, jeg vil vise dig.
Det er herinde.
Denne brønd er lige så gammel som byen.
- Indgår den i din afhandling? - Min...? Ja, det gør den.
- Jeg har allerede skrevet lidt. - Du tabte noget.
- Din onkel gav mig det. - Så er du ikke en ven.
- Du skulle følge efter mig! - Det passer ikke helt.
- Jeg forstår ikke... - Det er meget enkelt.
Onkel Gerald har haft sugerøret nede i din arv. Men du fylder snart 18...
Forstår du nu sammenhængen? Vi har ventet længe på det.
Min partner og jeg har fulgt dig helt fra London.
Træet er råddent. Du ryger lige igennem brædderne.
Jeg er ligeglad med pengene. Fortæl Gerald det...
Alle folk er grådige. Din onkel har fået smag for dine penge.
Det gør mig ondt. Det er overstået om lidt.
Nej!
Du er en barsk fyr, hva'? Vil du prøve?
Med glæde.
Guy!
Jill?
Guy!
Jill!
Kom så!
Jeg er så bange!
Jeg har aldrig set en død mand før. Hvad skal vi gøre?
- Vi tager til Sverige. Din tante... - Hvem?
- Din tante i Stockholm. - Nå ja... tante Charlotte.
Tante Harriet!
Cirka her. Så er vi to timer fra Amsterdam.
Er der ikke en nemmere måde? Det lyder en smule farligt.
Vi anbringer bare en lille bombe i maskinrummet.
En bomb...!
Inden den ryger, er vi langt væk i en gummibåd.
Mytteri! Beskidte rotter!
Ti stille, din forræder.
- Det lyder faktisk ret enkelt. - Det er det også.
En af mine venner gjorde det samme.
Nu ejer han en butik, købt med forsikringspengene.
- Kaptajn, passagerer går om bord! - Passagerer?!
Kaptajn Roach? Vi er passagererne.
- Har I tænkt på at flyve? - Det er meget mere sikkert.
- Ingen sejler længere. - En dejlig båd.
- Skib! En kano er en båd. - I kunne rejse med kano.
"S.S. Damocles" står der på billetten. Og det hedder Deres skib også.
Det tager vand ind.
- Lad mig få jeres boardingpas. - Vi har ikke nogen.
- Har I ikke hentet dem? - Nej, vi kan ikke gå gennem tolden.
Kan det ikke være lige meget? I tror vel ikke, vi er spioner?
- Vi sprænger ikke skibet i luften. - Der er en bombe i maskinrummet.
Så har jeg ikke noget valg... Farvel!
- Hvad tror du, der står? - Er billederne ikke nok?
Kom.
- Kan jeg få et værelse? - Jeg er ikke så god til engelsk.
Skriv Deres navn her. Må jeg se Deres pas?
Det er ikke Deres pas.
- Det er en lille leg. - Den hedder "Hvem har knappen?"
Hvis du ikke er skrædder, så er jeg på den.
Hun er ikke rask. Hun tror, De er hendes mand, som stak af.
Det tror hun om alle mænd. Værelse nr. 5.
Jeg sagde, at han er Deres mand. Er det også en leg?
- Ja, den hedder... - "v ær venlig mod børn."
En ven i knibe er en plage. Hvilken vej?
Charmerende. Elegant indretning. Hvad ville du kalde det?
- Tidlig fattigdom. - Jeg er helt udmattet.
Hvad griner du af?
Hvad laver en pæn pige som dig i sådan et hul?
- Det ville du jo ikke mere. - Nej, det ville være uretfærdigt.
Ikke, hvis du ikke elskede mig.
Du fortjener en hengiven mand.
- Typen, der gifter sig. - Og det er du ikke?
Det er det, jeg har prøvet at sige.
Det går bare ikke.
Hvor skal du hen?
Jeg skal ringe. Jeg ved, hvordan vi kommer til Sverige.
- Jeg vil ikke være her alene. - Jeg er hurtigt tilbage.
- Der er han, Archie. - Nu er hun alene.
Med kufferten!
Kvaj dig nu ikke.
Afslappet, Arthur!
I lige måde. Jeg søger en pige.
- Engelsk igen. Jeg prøver. - Hun er cirka så høj.
Hun er alene. Manden er gået.
Ja, det er en skam. Hun er ikke rask.
Er det sandt?
Hun er i værelse 7.
- Hallo? - Claire, det er Guy.
Jeg er i knibe og har brug for din hjælp.
- Tiden er knap. - Hvad er der galt?
Jill er på Parkstraat 89. Værelse 5.
Værelse 5. Det har jeg.
Du skal hente hende og tage hende med tilbage til atelieret.
Tak, vi mødes der senere.
Er De Guy Lambert? Er De sikker?
Sergent Herbert fra politiet, det er mine to uduelige assistenter.
Sylvester og Harry.
Vi er desværre nødt til at anholde Dem.
- Hvad har jeg gjort? - Det er vores pligt.
Jeg må gå nu...
Jeg er Politiinspektør de Groote. Tag plads.
- Nej, tak. Jeg har ikke tid. - Hjælp ham på plads.
- Hvis De insisterer... - Hvor kan vi finde Jillian Conway?
Jeg kender hende ikke.
Hvis ikke De husker bedre, får De et meget langt ophold her.
- De kan ikke holde mig, de Groote. - Inspektør de Groote!
Kidnapning betragtes stadig som en meget alvorlig forbrydelse.
- Kidnapning? - Finder De det morsomt?
Egentlig ikke. Vil De ikke udspørge mig om...?
- Kidnapning, tænk engang. - Benægter De det?
Ja, selvfølgelig!
Kan De ikke give de tre en pause?
- Har De kontaktet Jills onkel? - Han meldte hende savnet.
- Han mente, De kunne hjælpe os. - Sagde han, hvorfor Jill stak af?
Stak hun af, eller blev hun kidnappet?
- Det fører tilbage til mig. - Nemlig. Lad os glemme Mr. Waverly.
Nej, han står bag det. Men ingen vil tro på historien.
- Kan miss Conway bekræfte den? - Naturligvis.
Hvor er hun så?
Værelse 5, Parkstraat 89.
Mr. Lambert vil samarbejde. Parkstraat 89, værelse 5.
- Tak for venligheden, Inspektør. - Han vil slå hende ihjel!
- Hvad i alverden...? - Hold op!
- Fingrene væk! - Det er den forkerte mand!
- Det er den forkerte mand, idioter! - Undskyld.
Nu har jeg aldrig...! Skandaløst!
- Må jeg gå nu? - Ja, ring til din lejemorder.
- Giv ham adressen. - De begynder at irritere mig.
- Mord er irriterende. - En af Deres folk må hente hende.
Naturligvis, men De behøver ikke bevise noget.
Jeg vil sidde her, indtil Jillian kommer.
Så kan De se, jeg ikke kontakter nogen.
Vi må alle sidde og vente.
Hvad...? De slap væk!
Det er alt sammen din skyld, Arthur. Hvad lavede du derinde?
Arthur! Vi må efter dem!
Kom nu, din lange bønnestage!
Babymus! Kom tilbage til mamamus!
- Undskyld, missekat. - Tre mus!
Inspektør de Groote.
Du er ikke Inspektør de Groote! Jeg er Inspektør de Groote. Tåber!
- Han er sur. - Lad mig tale med ham.
Hallo...?
- Inspektør... - Idioter!
- Lige et øjeblik... - Hallo?
- Lad mig! - Hvor har I været?
- Ingen spor af hende. - Uden spor? Javel.
Miss Conway har forladt adressen.
Jeg håber for Deres skyld, hun er uskadt.
- Du sidder jo lige her. - Hvor længe skal jeg overvåges?
Indtil midnat. Så kan vi alle fejre hendes fødselsdag.
Det er jo latterligt.
Godt, jeg accepterer udfordringen.
- Inspektør, hvordan morer I jer? - Jeg anholder folk.
- Spiller I aldrig kort? - Jeg er politiinspektør!
Jeg har en vigtig og betroet stilling.
Og jeg er en retskaffen mand, skal De vide.
- Et slag poker, måske? - Fint!
- Mr. Waverly? - Nej, jeg vil høre nyhederne.
Mr. Lambert...
Forretningen går vist godt... Undskyld.
Arthur!
- Der er den! Den ligger i bilen. - Hvor betænksomt.
- Den får jeg hurtigt åbnet. - Afslappet, Arthur.
Du er ved at gå i panik, ikke også, onkel?
- Tiden er ved at løbe fra dig. - Spil nu, Mr. Lambert.
- Du har bluffet hele aftenen! - Jeg bluffer ikke...
Jeg vil gerne ringe. Jeg har en middagsaftale, jeg må aflyse.
- Ikke tale om! - Det er min telefon.
- Han vil ringe til lejemorderen... - Og sige, han skal dræbe min niece?
Hvor skal han finde hende? Det ved kun De.
- Mr. Waverly, værsgo at ringe. - Inspektør, De burde ikke...
Mr. Lambert, spil nu.
Hallo...? Er der nogen?
Hvis det ikke er hallo, må det være farvel.
Skål!
Ingen svarer. Men tak for det.
- Jeg kan ikke holde øjnene åbne. - Soveværelset er lige derhenne.
- Du burde lægge dig lidt. - Det må jeg hellere.
Mr. Lambert...!
Spil nu!
Det begynder at gå dig på, hva'? Du har nerverne uden på blusen.
Ikke også?
Svar mig!
- Jeg hader dårlige tabere. - Telefonopringningen, ikke også?
Du vidste, hvor Jill var. Din svindler!
- Hvad var det? - Mr. Lambert flygtede.
Tåber! Hvad laver I? Efter ham!
Han har stjålet min bil! Det er en alvorlig forbrydelse.
- Kommer De? - Naturligvis.
Kør!
Han kører fra os. Hurtigere!
Han må ikke slippe væk!
Venstre! Nej, til højre!
Idioter! Hvor er I?
Hallo? Hvor er I?
- Hvorfor skulle vi sige det? - Hvem spørger?
Det er Inspektør de Groote.
Lambert kører på Place Ruebens. Hvor er I?
I politivogn nr. 6. Hvor er De?
Hvor er jeg? I politivogn nr. 1, idioter!
Skifter og slut. Vi hører Dem tydeligt.
I Deres hat... "I Deres hat"? Idiot!
Der er han!
Lambert kører mod nord på Rue Teniers. Kør derhen!
- Hurtigere! - Langsommere!
Idiot! Han er sluppet væk!
Hallo! Vi kan ikke se Lambert.
Kan I se ham?
- Sylvester, kan du se ham? - Nej, heller ikke dig.
- Harry, kan du se ham? - Ikke endnu.
Jeg kan se mig selv.
Jill?
- Er du uskadt? - Jeg er stadig lidt uklar.
- Du klarer dig. - Han gik ud som et lys!
Du har en utrolig lige højre. Din venstre er heller ikke dårlig.
- Ikke længere, skat. - Det frygtede jeg...
Der er min bil! Vi mødes ved min bil.
Sæt dig ned.
Idioter! Tåber!
Jeg er Inspektør de Groote. Er De uskadt?
Følg efter mig!
Jeg er Inspektør de Groote! Ingen forlader stedet før mig.
- Hej, onkel Gerald. - Jillian!
- Festen sluttede før gassen virkede. - Det kan De ikke hænge mig op på.
Skal vi vædde?
Åh, Deres stakkels øje.
- Hvordan skete det? - Han slog mig.
- Jeg tog pistolen fra hende. - Så har De fat i den rigtige.
Sludder, Gerald. Fængslet er ikke noget for en dame.
- Kender De Mr. Waverly? - Særdeles godt.
- Ti stille, Claire! - Forstår du ikke, skat?
- Jeg tager dig med i faldet. - Gerald ringede til Claire.
Det betød, han var i sikkerhed, og hun skulle tænde for gassen.
- Jeg ville have givet dig pengene! - Det siger hun nu.
Claire ville have så meget... Jeg havde brug for pengene.
- Er De klar over, hvad De siger? - Ja, desværre.
- Så er det min pligt at anholde jer. - Se at få det overstået!
Anhold den mand! Madame...
Belastende beviser...
Nå...
- Nå... - Det var det.
Det var det.
Så må jeg vist hellere gå nu.
Farvel.
Jeg er ked af, jeg løj over for dig.
Jeg løj også. Jeg sagde, jeg ikke elskede dig.
- Er du her stadig? - Du elsker mig! Du mener det!
Sig det!
Jeg elsker dig. Pas på vinen.
- Kys mig. - Ikke endnu.
Okay. Til lykke med fødselsdagen.
Grayson er navnet. Scotland Yard!
- Hvor er den? - Scotland Yard?
- Nej, Deres sorte kuffert. - Den er i bilen.
Væk! Og det er smykkerne også.
Der blev smuglet diamanter i Deres kuffert.
- Hvorfor siger De det først nu? - De skulle tages med diamanterne.
- Hvem? - Babcock og Brown!
Der er intet som et krydstogt, vel?
- Det er gået ret godt, ikke sandt? - Det må man sige.
Hvad mon der skete med skolepigen? Giftede han sig med hende?
Se selv efter.
Skal vi gå ned i kahytten?
Sikke et kys!
Kom nu, Arthur. Har du kufferten?
Bare rolig, Archie. Jeg har den!
Ja, det har du! Hent så resten af den!
1, 2, 1, 2...
Hvad har du nu rodet mig ind i?
- Ohøj! Ved I, hvad det her er? - En vaskeægte lykkelig slutning!
Undertekst: SDI Media Group
[DANISH]