Under Tokugawa-regimet i Edo (Tokyo) fantes det 264 lensherrer-
-som styrte over klanene sine.
Denne fortellingen utspiller seg i en av disse klanene i 1725.
Skal du også teste det, Tatewaki?
Nei. Hestegardisten Isaburo Sasahara her har testet det. Det holder.
Jeg forstår.
Jeg skal hilse kammerherren at dere begge har testet det.
Men jeg hadde heller sett dere duellere enn å teste sverd.
Innen klanen går det rykter om-
- at dere unngår dueller, siden det ser dårlig ut for taperens familie.
Og det vet dere begge to.
Nå vel, det gjør meg ingenting.
Å sette familiens anseelse foran din stolthet som kriger, -
-det er kanskje en god livsfilosofi.
Å hogge halmdukker for å teste et sverd for vår lensherre...
Det er sannelig fredelige tider.
Se det bare som en av våre plikter.
Isaburo, du er for underdanig dine overordnede.
Tja, jeg er vant til det.
Jeg giftet meg inn i min kones familie og har vært kuet i 20 år.
- Har det hendt noe uvanlig? - Nei, ingenting som helst.
Vil du se grenseprotokollen for november?
Nei, ikke hvis ingenting uvanlig har skjedd.
Jeg vender tilbake til palassbyen med Sasahara.
Ved Inoko i november
lager man riskaker
men det kommer ingen gjester
De later til å glede seg til Inoko-festivalen i morgen.
Ja, Inoko.
Da begynner vel festivalen for Suwa- helligdommen ved slottet i morgen?
Guden som kom i februar og skjenket oss rishøsten, -
- reiser i morgen og blir borte til neste februar.
- Tror du på slike ting? - Nei, jeg bare...
Det fins noe verdifullt i barnas rene hjerter.
De tror på det de synger.
Lengter du etter barnebarn?
Jo, så fort Yogoro har funnet en kone.
- Er ingenting bestemt ennå? - Nei.
Min kone Suga gjør det vanskelig.
Det må være en hun godkjenner.
Jeg vil ikke legge meg i det, men jeg håper at Yogoro får en god kone-
- som er kjærlig, tålmodig og godhjertet.
Er adjutanten her?
Ja, han ankom nettopp og venter på deg.
Hvordan kan du la adjutanten vente?
Du og Asano hadde vel en meningsløs samtale om kampteknikk igjen!
Et personlig besøk fra adjutanten, -
- det har familien Sasahara aldri fått.
Jeg skal snakke tydelig, Isaburo.
Hans Nådes bihustru Ichi har blitt forvist fra slottet.
Hva? Hennes Nåde Ichi?
Akkurat. Det har blitt bestemt-
- at hun skal gifte seg med din sønn Yogoro.
Adjutant, hvorfor har hun blitt forvist?
Hun har pådratt seg Hans Nådes misnøye.
Men Hans Nåde vil ikke at hun tvinges til å gifte seg med hvem som helst.
Som hestegardist har du det godt stilt, og Yogoro er godt ansett, -
-så Hans Nåde har valgt ham.
Jeg vender tilbake om noen dager for å ta imot ditt svar.
Men Sasahara, dette er Hans Nådes ønske, -
-så tenk deg godt om.
Adjutanten skal dra!
Hvorfor skal vi ta imot henne?
Du burde ha takket nei umiddelbart.
Vet du over hodet-
- hva som fikk Hans Nåde til å forvise henne?
For det første er hun...
Jeg vet. Hun er datter av Hyoemon Shiomi, som fører protokoller...
Det vet alle.
Men hvorfor forvises hun selv om hun har født Hans Nådes sønn Kikuchiyo?
- Det er viktig å vite. - Kjære mor...
Vær stille!
Ingen av dere forstår en døyt. Dere er helt håpløse.
La meg si dere hvordan det ligger til.
Etter at Ichi fødte Kikuchiyo til Hans Nåde, -
- besøkte hun de varme kildene i Atsushio for å hvile seg.
Da hun kom tilbake, fant hun Hans Nåde med en ny bihustru, Tama.
Hun er datter av kammertjeneren Gohei Yamagiwa.
Ichi mistet fatningen og kastet seg over Tama.
Hun ga henne ørefiker og slepte henne rundt etter håret.
Så rev hun tak i Hans Nådes klær-
-og ga ham flere ørefiker!
Skal vi ta imot en så uforskammet og voldsom kvinne i vårt hjem?
Men, mor... Vi bør være takknemlige og ta imot henne uten å klage.
Bunzo!
Uansett hva du sier, så har vi ikke noe valg.
Det er Hans Nådes ønske.
Denne historien...
- Jeg er ikke glad for det. - Ikke jeg heller.
Men hvis jeg nekter, kan det bli problemer senere.
Yogoro sier ingenting, men han vil ikke gifte seg-
- med noen som har vært bihustru til lensherren og født hans barn.
Å tvinges til å gifte seg på grunn av omgivelsenes forventninger...
Det minner litt om da jeg giftet meg inn i familien Sasahara.
Jeg vil ikke at Yogoro skal gjøre samme feil som jeg.
Sasahara!
Isaburo... Jeg fant deg ikke i vaktrommet.
De sa at du skulle være ved grensen.
Uansett, jeg har akkurat fått høre de gode nyhetene.
Adjutanten og kammerherren har godt omdømme!
De er våkne også i fredstider.
Det er en ære for hestegarden at Hans Nåde valgte en av oss.
Men, Isaburo...
Ikke gjør noe vesen av bryllupet og så videre. Bare de nærmeste.
Med tiden kan det medføre en forfremmelse for deg.
Å feire stort hadde vært respektløst mot Hans Nåde.
Forstår du?
Uansett er det herlige nyheter. For en lykke!
Han er ikke lite frekk.
Han bryr seg ikke om hva du føler, og hva det innebærer for din familie.
Det eneste han tenker på, er hestegardens anseelse.
Skal du benytte deg av din hemmelige kampteknikk?
Den andre går framover, og du rygger.
Han går framover igjen, du rygger. Men så i siste øyeblikk-
- endrer du stilling fra forsvar til angrep.
Men du angriper aldri. Du venter til motstanderen blir trett.
Det vil si til han gir opp.
- Ikke verdig? - Akkurat.
Vi kan ikke ta imot en kvinne som har vunnet Hans Nådes gunst.
Du trenger ikke å være så beskjeden. Det har hendt før, -
- og innen alle klaner, ikke bare Aizu-klanen.
Det er jeg klar over, men jeg ønsker likevel å få avstå.
Avstå?
Hør her, Sasahara. Det er ikke mulig å avstå.
- Det er Hans Nådes ønske. - Jeg vil ikke være respektløs.
Men vi er ikke verdige en sånn ære.
Du vet vel hva et sånt ønske innebærer? Det er en ordre.
Jeg retter meg selvsagt etter ordren, men hvis jeg får avstå...
Hva mener du? Hvis du avstår, retter du deg ikke etter ordren.
Det mener jeg ikke! Det er bare en altfor stor ære.
Sasahara... Nekter du å gå med på det?
Nei, da, det handler ikke om det, men vi er ikke verdige denne æren.
Jeg begynner å bli lei av å høre det!
Far, jeg vil ta imot Hans Nådes gave.
Hva sier du?
Ungdommen har mer forstand.
Jeg vet ikke hvilken nytte man har av bare å tenke på kampteknikk.
Isaburo Sasahara, du er litt for sta.
Må dere nyte
et langt liv sammen
Vi skal stå ved deres side
Så lenge dere lever
Dette er en dag å feire
La våre sjeler feire denne lykken
Jeg har ikke mye å tilby, -
- men jeg håper at dere vil ta meg imot i familien.
Du nøt kanskje Hans Nådes gunst før, -
- men nå er du inngiftet i familien Sasahara.
- Ikke glem det. - Suga, du trenger ikke...
Jo, jeg må si det for å holde disiplinen her hjemme.
Denne kvinnen ble forvist, selv om hun har født Hans Nådes barn.
Vi må ikke være for snille.
Velkommen hjem. Unnskyld, jeg hørte ikke at du var tilbake.
Det er ingen fare. Hvor er Nui?
Svigermor gikk med henne til Shonenjitempelet.
Og far?
Han var ferdig med arbeidet og kom hjem for en time siden.
Ichi...
Mor er sikkert ubehagelig mot deg, men ikke bry deg om henne.
Nei, da. Hun forteller vennlig om mine plikter i husholdningen.
Det tror jeg ikke på.
Hvis du noensinne synes at det blir uutholdelig, -
-tenk da på far.
Din far?
Han liker ikke hvordan mor tenker eller snakker.
Likevel har han holdt ut med det i over 20 år.
- Ichi, er middagen ferdig? - Ja, med en gang.
Forbered en flaske saké i kveld.
- Når katten er ute... - Ikke si det.
Hvis katten kunne forandre seg litt, hadde det ikke vært nødvendig å si.
Men verden blir aldri som man vil.
"Jeg ønsker å gå ut av tjeneste"-
- "og la min sønn Yogoro overta som familiens overhode."
"Jeg håper at ønsket mitt vil bli innvilget."
Sasahara, hvordan står det til mellom din sønn og hans kone?
Det gleder meg å si at alt er bra.
Du skapte en masse bry i begynnelsen, -
-og nå er alt bra, og du gleder deg?
Jeg håper at du tilgir meg.
Det er tidlig å gå ut av tjeneste, men hans sønn har giftet seg, så...
Nå vel, vi ber adjutanten om å be Hans Nåde innvilge det.
Det vil ikke ta lang tid.
Skal Isaburo Sasahara gå ut av tjeneste?
Jeg har ikke tenkt så mye på det før, -
- men nå som det er gjort, føler jeg meg lettet.
Samtidig er det tomt i hjertet.
Jeg spør meg selv hva jeg har gjort med livet mitt.
Det er ikke likt meg.
Yogoro har giftet seg, og det er et lykkelig ekteskap.
Kanskje blir livet litt bedre for neste generasjon.
I det minste får Yogoro det bedre enn jeg.
Som du fikk se, blir det sjelden så ille som man frykter.
- Hva? - Med Yogoros kone, mener jeg.
Nei, hun er en utmerket kone.
Jeg var urolig for at hun kunne få utbrudd når som helst, -
-men jeg tok helt feil.
Suga er som hun er, -
- men Ichi er alltid hyggelig og imøtekommende mot henne.
Men en ting forstår jeg ikke. Om hun nå er så fornuftig, -
-hvorfor angrep hun da Hans Nåde?
Ja, der er vi to. Jeg kan heller ikke begripe det.
Dine plikter er som sagt, ikke særskilt krevende.
Sjekk våpnene på lageret mot inventarlisten.
Sørg for at mennene rengjør dem på bestemte datoer.
Det er ikke mer enn det.
Det vanskelige er å ha med andre å gjøre, likemenn som overordnede.
Du må ikke alltid bøye deg, men iblant er mennesker urimelige, -
- og hvis du alltid blir irritert, kan du ikke utføre arbeidet ditt.
Unnskyld meg.
- Riskjeks? De ser gode ut. - Vel bekomme.
Vent litt, Ichi.
Jeg skal snart gå ut av tjeneste.
Da blir Yogoro familiens overhode, og du er hans kone.
Du trenger ikke å legge bånd på deg for den gamle heksas skyld.
Du er husmor nå. Forstår du?
Ja, men hun er tross alt min svigermor, -
- og jeg skal betrakte henne som en mor.
Unnskyld meg.
Yogoro, det var alt om dine plikter.
Ta nå litt riskjeks.
Men det er noe jeg ikke forstår...
- Hva da? - Altså...
At dette er samme kvinne som rev tak i Hans Nådes klær.
Det er ufattelig for meg.
Jeg hadde også vondt for å tro på det, -
-så jeg spurte henne her om dagen.
Jaså?
Hun ble nedstemt, -
-og så fortalte hun.
Jeg var nitten da jeg kom til lensherren.
Det var i forfjor.
Ichi, vent litt...
Det er slik at adjutanten er her i et spesielt ærend.
Hans Nåde har lagt merke til deg.
Det er bestemt at du skal bli hans bihustru.
Vær takknemlig for æren.
Du må ha blitt sjokkert over en så plutselig beskjed.
- Jeg følte heller sinne. - Sinne?
Lensherren var over femti og hadde forelsket seg i meg.
Det var som om en hårete larve kravlet på halsen min.
- Jeg grøsset i hele kroppen. - Hva skjedde så?
Dette er ikke bare nykkefullhet fra Hans Nådes side.
En lensherre må ha en arving for at ætten ikke skal dø ut.
For anledningen har Hans Nåde bare en arving, unge herr Masamoto.
Hvis noe skulle skje...
Uansett, Ichi...
Det er ikke en hvilken som helst kvinne som blir utvalgt til bihustru.
Hvis hun får en sønn, kan denne en dag bli Hans Nådes arving.
Hun må være like vakker og godhjertet som du.
Jeg... kan ikke takke ja.
Er grunnen at du allerede har en forlovede, Sannojo Kasai?
- Sannojo Kasai? - Ja.
Foreldrene våre hadde arrangert forlovelsen.
Så hvis Sannojo går med på det, -
- vil du altså med glede gå i tjeneste hos Hans Nåde?
Hva sier du?
Jeg trodde aldri at Sannojo ville gjøre det.
Men han adlød Hans Nådes ordre-
-og avsto fra deg?
- Ja. - Du hadde altså ikke noe valg.
Men jeg ville likevel ikke. Så jeg ventet med å svare.
Du skaper bare bry! Gå nå!
Nei. Jeg går ikke før jeg får treffe Sannojo.
Du lovet å gå i tjeneste hos Hans nåde hvis Sannojo går med på det.
Åpenbart har han gjort det.
Som du har befalt, -
- har Hyoemon Shiomis datter Ichi innfunnet seg.
Det var som å slepe en hvit bryllupskimono gjennom leira.
Så fikk jeg en tanke...
Nei, det var mer som en bønn. Jeg tok en beslutning.
Jeg skulle føde sønner til ham.
Mange friske gutter.
Ingen andre kvinner ville oppleve min fortvilelse. Det skulle ende med meg.
Det var virkelig som å be en bønn.
Det var akkurat sånn det føltes.
Og så...
Et år senere fødte jeg Kikuchiyo.
For at jeg skulle få hvile meg etter fødselen, -
- sendte Hans Nåde meg til de varme kildene i Atsushio.
Da jeg senere vendte tilbake til slottet...
Ichi, dette er Tama.
Vær snill mot henne.
Det var ikke sjalusi.
Den nye bihustruen viste ikke et spor av sorg, -
-og jeg hatet henne for det.
Hun var så stolt og fornøyd over å være bihustru!
Du er et udyr!
Hans Nådes misnøye med deg...
har vært min lykke.
Jeg kunne aldri ha funnet en bedre kone.
Fra og med i kveld-
-skal jeg glemme min sønn.
Hva?
Lensherren betyr ingenting for meg.
Men...
jeg har bekymret meg for barnet jeg fødte.
Det har jeg gjort.
Men fra og med i kveld...
skal jeg aldri mer heller tenke på barnet.
Jeg skal glemme ham.
Yogoro...
Behandle Ichi pent.
Du er heldig.
Du finner aldri en som henne igjen.
Et par uten barn har ingenting som knytter dem sammen.
Jeg har ventet i nesten to år, men nå endelig!
Men jeg hadde foretrukket en gutt.
Hyoemon, man kan ikke få alt man ønsker seg.
Har dere bestemt hva hun skal hete?
Tja, Yogoro og jeg har ikke mye i hodet, -
- men vi har diskutert saken og gitt henne navnet Tomi.
Sendebud!
Jeg heter Ryuzo Komiya og har et presserende bud fra Edo.
Hva sier du? Har unge herr Masamoto mistet livet i sykdom?
Ja, det stemmer.
Han hvilte seg etter en forkjølelse han pådro seg den tolvte.
Men tilstanden hans ble forverret, -
-og han gikk bort om natta.
- For en flaks... - Hva da?
Arvingen er død, -
- men ætten Matsudaira vil ikke dø ut.
Vi har unge herr Kikuchiyo, sønnen til Hyoemon Shiomis datter Ichi.
Men Sasahara...
At Kikuchiyo har blitt Hans Nådes arving-
- innebærer at Ichi er mor til den kommende lensherren.
Hvis hun forblir gift med en vasall, -
-hva kommer folk til å si da?
Mener du at det er Hans Nådes ønske?
Ja.
Kammerherren, både her og i Edo, er enig.
Du bør ikke vente på den formelle ordren.
Det beste hadde vært om Yogoro sendte et brev til Hans Nåde-
- med et ønske om å få levere tilbake Ichi til slottet.
Kaptein Kotani, har du snakket med Yogoro om det?
Jeg har forsøkt å overtale ham siden i forgårs, men han nekter.
Naturligvis gjør han det. De har et barn sammen. Tomi.
Nei, det kan jeg forstå. Følelsesmessig sett er det vanskelig.
Kammerherren og adjutanten forstår det meget godt, -
- men i vår verden er det ingen plass for følelser.
Det vet du meget godt.
Så du sier til meg at jeg skal overtale Yogoro?
Jeg ber deg om å foreslå det fri- villig, i stedet for at vi gir ordre.
Jeg håper at du forstår forskjellen!
Ichi, hva er det med deg?
Du er blek. Føler du deg dårlig?
Kaptein Kotani var her i ettermiddag.
Jeg føler meg...
mer skuffet enn glad...
for din omtanke.
Unnskyld, Ichi.
Jeg ville ikke holde det hemmelig, -
- men jeg kunne ikke få meg til å snakke om det.
Storebror... Far vil snakke med deg.
Hva snakker mennene om i enerom?
Jeg vet ikke helt.
Det er som en krise i familien, og så skjuler de det for meg!
Si dem at de kan snakke om kvelden etter maten.
Ichi, jeg har noe å fortelle deg.
Kom inn her.
Først det som far sa:
Han har gått ut av tjeneste, og jeg er familien Sasaharas overhode.
Han vil at jeg skal gjøre det jeg mener er riktig.
Men han sier også at du betyr for mye for familien, -
-til at vi skal sende deg vekk.
At vi må ta oss av deg så godt vi kan.
Det later ikke til at mor vet noe om dette ennå.
Før eller senere må jeg fortelle det.
Men ikke bekymre deg.
Ichi...
Det fins ingenting som kan få meg til å sende deg tilbake.
Det er også for Tomis skyld.
Det er kanskje Hans Nådes ønske, men han er altfor egoistisk.
Ichi er ingen dukke. Hun er laget av kjøtt og blod.
Ja, det har du rett i.
Jeg forstår at det er vanskelig for deg som er ung.
Men med gråtende barn og herskere kan man ikke diskutere.
Isaburo, la oss høre hva du mener.
Jeg mener ingenting.
Yogoro er familiens overhode nå. Det er han som bestemmer.
- Men en ting vil jeg si. - Hva?
Da vi tok imot Ichi, var det adjutant Takahashi som kom hit.
Jeg vil at han kommer hit igjen-
- og personlig forklarer hvorfor vi nå må levere henne tilbake.
Jeg ønsker at det hadde vært mulig, -
- men det ville vekke for mye oppmerksomhet.
Isaburo, dette er en ordre fra Hans Nåde!
Da vil jeg høre hans grunner. Når moren til hans sønn blir vanskelig, -
- tvinger han henne til å gifte seg med en vasall.
Når han får nye problemer, vil han ha henne tilbake.
Det er urimelig og hensynsløst. Han vet ingenting om menneskers følelser.
Om menneskers følelser?
Kaptein Kotani, det var ikke med glede vi tok imot Ichi.
Og Ichi kjente ikke Yogoro eller familien vår.
Det var ikke morsomt for henne heller.
Men årsaken til at de er lykkelige i dag-
- er at de har behandlet hverandre med hengivenhet og omtanke.
Ja, selvsagt. Det forstår jeg godt.
Men Isaburo...
Hvis du er umedgjørlig, kan det ende dårlig for familien Sasahara.
Det spiller ingen rolle, om det så regner ild fra himmelen.
- Jeg gir ikke tilbake Ichi. - Hva? Og hvis det regner blod også?
Vent, Yogoro. Tenk på hva du sier!
Kaptein Kotani, jeg tror at det får holde for i dag.
Jeg ber deg, mor. Du som selv er kvinne, burde forstå henne.
Hva ville du ha gjort i Ichis sted?
Forlatt Tomi og flyttet tilbake?
Nå holder det, Yogoro!
Skal familien slås i ruiner fordi at du er gal etter en kvinne?
Slik det ser ut...
Altså... Slik det ser ut nå, kan det være uunngåelig.
Storebror, mener du virkelig at du kan sette familiens skjebne på spill?
- Ja. - Hva sier du?
Bunzo, hvis du var jeg, ville du da levere tilbake Ichi?
Naturligvis! Du er for veik!
Legg bånd på deg, Bunzo!
Yogoro er familiens overhode. Uansett hva man mener, så er valget hans.
Ichi...
Ha tålmodighet. Du må ikke miste håpet.
Hvis du elsker Tomi og Yogoro, -
- må du sette dine forpliktelser til siden, selv om det er vanskelig.
Jeg mener at du er en kone som er verdt å beskytte, -
- selv om det ville bli familiens undergang.
Jeg er ikke verdt dette.
Men det kommer ikke til å ende her.
Jeg har sagt fra til henne. Hun kommer snart.
Søster... Her borte.
Vi har hørt alt om omstendighetene her.
Vi slektninger og familien Sasahara har diskutert hva vi skal gjøre.
Vi har snakket med Yogoro og vet nøyaktig hva han føler.
Dermed handler det nå bare om hva du føler.
Vi vil høre din mening.
Ichi, vil du fortsette å leve sammen med Yogoro, -
- selv om det innebærer slutten for familien Sasahara?
Ichi, la oss høre ditt svar.
Ja, det vil jeg.
Selv om det innebærer slutten for familien Sasahara?
Ja.
Ichi... Din far, Hyoemon Shiomi, har bedt kammerherren om-
- å få hentet deg tilbake til Hans Nåde så fort som mulig.
Det må du kjenne til.
Og ikke nok med det.
Når Yogoro går til og fra slottet, står han og venter-
- for å appellere til ham om å sende deg tilbake.
Det har skjedd flere ganger.
Far er far. Jeg er jeg.
Heller dør jeg enn å vende tilbake dit.
Vær vennlig og meddele kammerherren og adjutanten hva jeg føler.
Jeg ber dere om å legge det fram på en hensynsfull måte.
Hvis det fantes en hensynsfull måte, hadde vi ikke sittet her.
Ichi, la meg gjenta spørsmålet.
Ditt ønske om å bli hos Yogoro er altså endelig, -
- uansett hvordan det påvirker familien?
Og utover familien kommer også vi andre slektninger til å straffes.
Men det bryr du deg likevel ikke om?
- Jeg har ikke noe valg. - Jeg forstår.
Det er ingen mening å forsøke å overtale en som henne.
Du kan gi opp, Suga.
Du er uansvarlig, Yogoro, men det er uhell at en sånn kvinne velger deg!
Du trenger ikke lenger å ta hensyn til oss.
Det er fritt fram for dere begge å slå familien deres i ruiner.
Vi må også gjøre oss klare til å bli inndratt.
Ikke rart at du angrep Hans Nåde, så sta som du er.
Ichi, jeg er lei for det...
Dra tilbake. Dra tilbake til Hans Nåde!
Din idiot!
Hvorfor sier du det nå?
Hvilken rolle spiller familien?
Hva gjør det at slektningene får problemer?
Eller har du bestemt deg for at du vil beholde stillingen din?
Yogoro. Ichi.
Hør på meg.
Min svigerfar ble imponert over kampteknikken min-
- og ba meg om å gifte meg inn i familien. Jeg kunne ikke annet.
Jeg var med andre ord et verdiløst menneske.
For å bevise min verdi, har jeg kjempet i 20 år-
- for å bevare familien Sasaharas gode rykte og stilling.
Hvorfor er jeg da så sta nå?
Dels er det selvsagt klanens uakseptable hensynsløshet.
Men det er også noe jeg aldri selv har opplevd, -
- nemlig deres vakre kjærlighet, som har berørt meg aller mest.
Og nå gjør du dette!
Lov meg, Yogoro, -
-at du aldri slipper taket på Ichi.
Du også, Ichi. Uansett hva som skjer, så får du ikke reise.
Lov meg det, begge to!
Er Yogoro hos kammerherren?
Ja, og han venter på deg.
Jeg traff ham på slottet.
Han var på vei til kammerherren og sa at du skulle komme dit.
Kammerherren vil stille noen spørsmål til dere begge.
- Men hva skal jeg gjøre med Tomi? - Det blir bare en kort stund.
Jeg blir med deg.
Min bror venter på deg.
Si din mening klart og tydelig, slik du gjorde til slektningene.
Søster!
Hvis du mister motet nå, hva skal da min bror gjøre?
Du må vise kammerherren hvor fast bestemt du er.
Skynd deg nå!
Søster?
Søster!
- Far, hva har du gjort i dag? - Jeg besøkte Tatewaki ved grensen.
- Har det hendt noe nytt på slottet? - Nei, ikke så langt.
Slik det ser ut nå, så kanskje...
Jeg håper at ingenting skjer.
Hvorfor skriker Tomi? Hva gjør Ichi?
- Hun gikk ut. - Har hun gått ut?
Til kammerherren. Omtrent klokka to.
Hva? Til kammerherren?
Mor, hvor er Ichi? Hva har skjedd med Ichi?
Hvor er Bunzo?
Bunzo! Hva har du gjort med Ichi?
Bunzo! Hva har skjedd med henne?
Mor sier ingenting, -
- men Sahei og Nui sier at du tok henne med til kammerherren.
Jeg spør deg hva som har skjedd!
Altså...
Bunzo... Du lurte henne!
Hvor mange ganger må vi si det før du forstår, Ichi?
Vi hadde ikke noe valg.
Jeg blåser i hvor mange ganger dere sier det. Jeg nekter å forstå.
Hva?
Min mann, mitt barn og min svigerfar må være urolige.
Jeg går hjem nå.
Vent, Ichi!
Hvis du ikke går med på det, tross alt vi har sagt, -
- da får du lov til å vende tilbake til familien Sasahara, -
- men bare hvis du kan la Yogoro Sasahara og hans far, Isaburo, -
-begå seppuku.
Ichi, jeg ber deg om å adlyde mitt råd-
- og frivillig komme tilbake til slottet.
Hvis du vender tilbake til slottet, uten å skape trøbbel, -
- vil kammerherren bære over med alt som har skjedd.
Men hvis du insisterer på å vende hjem til familien, -
- vil ikke bare Yogoro, men også hans far, Isaburo, -
- som ikke har styr på husholdningen sin, beordres til å begå seppuku.
Deres Nåde, jeg ber deg om å vende tilbake til slottet.
Du er altså kona til fotsoldaten Bansaku Kariya?
Ja. Jeg heter Kiku.
På kammerherrens ordre, sier du? Hvordan lyder ordren?
Han ba meg om å bli enig med deg om å besøke dere morgen og kveld-
-for å amme din datter Tomi.
Jeg vil ikke ha noen tjenester! Gå herfra!
Men...
- Hvis jeg går dit, så... - Nå holder det! Gå herfra!
- Men... - Gjør som jeg sier!
Vent!
Du er så dum, Tomi!
Hvordan kan du være så glad ved en fremmed kvinnes bryst?
Så dum du er, Tomi...
Yogoro!
Fra og med i morgen får du ikke møte opp ved slottet.
Det har jeg selv allerede bestemt.
Hva gjør Yogoro?
Han har ikke møtt opp siden dette skjedde, -
-men han har meddelt at han er syk.
Og Tomi?
Kammerherren beordret kona til fotsoldaten Basaku Kariya om-
- å gå dit og amme henne to ganger om dagen.
Hun er frisk og godhjertet. En god, pålitelig kvinne.
Så du mener at alt er over?
Ja, nå som Ichi er tilbake ved slottet.
Til syvende og sist kunne det aldri ha gått på en annen måte.
Vi tok bare en omstendelig vei.
Å gjøre opprør fører ingen vei.
Isaburo, mener du virkelig det?
Jeg kom hit i dag for å forsikre meg om hva du synes.
I så fall håper jeg at du snart glemmer hele denne historien.
Klanens behandling av din familie har bekymret meg, -
-samt hvordan du har reagert på den.
- Bekymret deg? - Det minner om din sverdteknikk.
Om den andre går framover, rygger du. Gjør han det igjen, rygger du igjen.
Men du pleier ikke å gi deg så lett.
Klanen krevde ikke formelt å få henne tilbake.
Det ligner mer en kidnapping.
Hvis shogunens riksråd i Edo eller lensherrene hører om det, -
- kan det vise seg å være en stor tabbe for ætten Matsudaira.
At det vil ende med dette, -
-at du vil tillate det...
det kan jeg ikke tro på.
Skal jeg sende et brev og formelt be slottet om å hente henne tilbake?
Det var det eneste vi kunne gjøre.
Det var for familien Sasaharas skyld.
Det er jo en krenkelse! Og nå skal jeg be dem om å ta henne tilbake?
Vi ber deg, Yogoro. Jeg forstår at det ikke er lett.
Jeg var redd for at du ville begi deg til kammerherren.
Jeg setter pris på at du lot være.
Kammerherren og adjutanten er imponert over din selvkontroll.
- Så hvis du sender et brev... - Jeg nekter.
Jeg har ikke noe minne av å ha sendt Ichi tilbake til slottet.
Yogoro...
Alt er over nå. Kan du ikke bare gjøre som Kenmotsu ber deg?
Det er absurd, far. Jeg vil aldri gå med på det.
Men tenk på Ichi. Hun holdt tilbake tårene, -
- forlot alt og vendte tilbake til slottet.
Hvis jeg skal tenke på Ichi, hvordan kan jeg da svikte henne sånn?
Men Yogoro, det er som å sende etter en lege når liket er dødt.
- Hva sier du? - Vent nå, Yogoro.
Yogoro er fremdeles ung.
Isaburo, snakk med ham, så han forstår.
Alt dette handler om familien deres.
Ikke bare vår familie, men din også og resten av slekten.
Uansett vil jeg be deg om å gå hjem for i dag.
Yogoro blir vanskelig å overbevise, men jeg skal snakke med ham.
Gi meg noen dager.
Skal Yogoro komme hit og be om å få levere henne tilbake?
- Ja. - Så hyggelig å høre.
Takk for anstrengelsene dine.
Da har det løst seg til slutt.
Vi kan se fram til festivalen for Suwa-helligdommen i morgen.
Ja visst, ja, og Inoko-festivalen!
Dette var uunngåelig, -
-så hvorfor skapte de så mye bry?
Yogoro gjorde feil, men Isaburo var også uforskammet.
Det er riktig.
Han er hundset av kona. At han gikk imot klanens ordre på den måten, -
-det er helt ulikt ham.
Nå er saken avgjort, så vi trenger ikke å klandre ham.
Hans handlemåte er prisverdig.
Vi burde belønne ham på en måte.
Yogoro Sasahara av hestegarden har ankommet!
Jeg er glad for at du melder deg til tjeneste. Jeg hørte at du er syk.
- Har du blitt frisk? - Ja, helt og holdent.
Og hva er ditt ærend?
Etter å ha overveid min fars ønsker, har jeg tatt en beslutning.
Her er den.
Det var bra gjort. Takk skal du ha.
Idiot! Er du fra vettet?
Anmodning.
Ichi, hustruen til Yogoro, min sønn, har blitt ulovlig bortført.
At hun ble tvunget tilbake til slottet var en stor urett.
Det strider mot all moral og kan ikke tilgis.
Herved ber jeg dere om umiddelbart å levere henne tilbake.
Hvis vår anmodning avvises, -
-skal den skamløse ondskapen-
- som Masakata Matsudaira og hans embetsmenn har begått, -
- bli kjent i alle Japans 60 provinser.
Den 18. november 1727, klokka 14.00.
Isaburo Sasahara av Aizu-klanen.
Et advarende ord:
Noen kan komme til å bruke mitt eller min fars navn-
- for å kreve at Ichi leveres tilbake til slottet.
Men da kommer det ikke fra oss, det er en forfalskning.
Ha det i tankene. Nå får dere ha meg unnskyldt.
Takk for at du fortsetter å komme.
Du må ha mye å gjøre med tanke på Inoko-festivalen.
- Herr Sasahara... - Vi bare lufter huset litt.
- Men... - Tatamimattene?
Det er vanlig i tider som disse.
Så vi ikke sklir i blodet.
Tomi har visst ventet, som du ser. Vær så god.
La henne drikke seg mett. Det kan bli siste gang.
Får jeg be deg om en ting?
Når du har ammet Tomi, kan du da koke risen?
- Ja. - Jeg har avskjediget tjenestefolket.
Og jeg har sendt ut Suga og Bunzo for å kunne lufte.
Bare kok den. Jeg og Yogoro lager risbollene selv.
Man kan ikke krige på tom mage.
Unnskyld?
Unnskyld meg!
En ordre fra Hans Nåde. Vis respekt!
En ordre fra Hans Nåde, sa jeg. Vil dere ikke vise respekt?
- Det er for sent for befalinger. - Ta det rolig, Yogoro.
La oss høre hva ordren innebærer.
Ordren!
Isaburo og Yogoro Sasahara.
For at dere har fornærmet og trosset Hans Nåde, -
-beordres dere til å begå seppuku.
Seppuku?
Det var barmhjertig av Hans Nåde.
Jeg trodde at betjentene ville komme og pågripe oss-
- og så henge eller spikre oss opp i føttene.
- Jeg skal rette meg etter det. - Far...
Men kaptein Kotani, før vi tar livet av oss, vil jeg be om en ting.
- Gi meg tre hoder! - Hva sier du?
Disse hodene tilhører Masakata Matsudaira, lensherre i Aizo, -
-kammerherren Sanzaemon Yanase-
-og adjutanten Geki Takahashi.
Skurkene som tok min sønns kone uten grunn. Gi meg deres hoder!
Faen ta deg!
Tatewaki Asano, leder for grensevakten, har ankommet.
Tatewaki, jeg har tilkalt deg av en eneste grunn.
Forbered deg straks på å drepe Isaburo og Yogoro Sasahara.
Folk sier at du er Isaburos likemann i strid.
Men hvis han er en altfor vanskelig motstander, -
- ta da med fire eller fem sterke menn.
Det er en underlig ordre.
Hva sier du?
Både far og sønn har gått imot klanens ordre.
Anses de ikke nå som forbrytere i vår klans øyne?
Akkurat!
Da er det inspektørenes oppgave å pågripe og straffe dem.
Jeg har ansvaret for grenseovergangen.
Min oppgave er å holde rede på dem som kommer til og fra vårt domene.
Når ble jeg inspektør?
Dette er ikke riktig tid for å prate om hva din regelrette plikt er.
Der tar dere feil.
Alt dette begynte med en regel-
- om at moren til Hans Nådes blivende arving-
-ikke får være gift med en vasall.
Vi må holde oss til reglene.
Hvis dere befaler meg å drepe dem, -
- forfrem meg da til inspektør her og nå, -
- og be Hans Nåde om å love meg en lønnsøkning til 500 koku-
-ifølge klanens regler.
Tatewaki! Du går for langt. Hvorfor er du så umedgjørlig nå?
- Gå nå herfra. - Vi må samle sammen soldater.
Sasahara og hans sønn må dø!
- Gjør dere klare med en gang. - En dum idé.
- Hva sier du? - Isaburo er en kriger uten like.
Du får bare flere problemer hvis du sender dine menn dit.
For å roe ned situasjonen, -
- må dere først levere tilbake Ichi til familien Sasahara, og så...
- Hva? For noen dumheter! - Du må forstå...
Hvis du tyr til vold, vil du få se fjell av døde og sårede.
Det er kaldt, hva?
Hva er klokka?
Etter fire, tror jeg.
Ikke spis deg helt mett. Dette bør holde.
Det kommer noen, ikke sant?
På skrittene høres det ut som om han er alene.
Det er Bunzo.
Bunzo?
Bunzo!
Ikke bare stå der. Kom inn i hagen.
Far!
Du kan holde munn. Jeg vet allerede hva du vil si.
- Kom nå inn. - Far!
Bunzo, kom inn.
Far!
Hvordan går det å bo hos Kenmotsu?
Her, drikk en kopp! Hør på festivaltrommene.
- Far! - Jeg vet hva du vil si.
Du har blitt tvunget av hele slekten hjemme hos Kenmotsu-
- til å komme hit og levere en beskjed:
"Dere har trosset klanen lenge nok."
"Det er på tide at dere tar imot deres straff med ære."
Far...
Her, drikk en kopp.
Bunzo, ikke vær sint på meg.
Det er ikke bare du og mor som blir straffet, men hele slekten...
fordi at dere har en så ubetenksom mann i familien.
Far!
Men husk: Hver og en lever på sin måte.
Jeg klandrer verken deg eller Suga for det som har skjedd.
Jeg bærer noe nag til dere.
Hver og en lever på sin måte.
Ta nå et glass, og gå så hjem.
Og hils alle fra meg:
"Jeg, Isaburo Sasahara, har aldri i mitt liv"-
- "følt meg mer levende enn jeg gjør nå."
Hans Nåde har ankommet!
Har dere ikke tatt fatt med Sasahara ennå?
Hva driver dere med? En vanlig kriger har trosset meg og klanen.
Tenk om andre klaner får vite det. Sanzaemon?
Ta med noen menn, og ta deg av det selv, før gryningen.
- En ting bare... - Hva da?
Det blir bare verre om kammerherren selv legger seg i. La meg gjøre det.
Skal du begi deg dit, Geki?
Far, trommene ved Suwa-helligdommen har stilnet.
Det er sent på natt, så de er nok ferdige for i dag.
Det er to år siden i dag at vi ble bedt om å ta imot Ichi.
Jeg husker det også.
Utenfor skulle Inoko-festivalen feires for innhøstingsgudens avreise.
I slottet var det dagen før festivalen for Suwa-helligdommen.
Far...
Dette låter kanskje sentimentalt...
Hva er det?
Av en eller annen grunn bekymrer jeg meg mer for Ichis framtid-
-enn jeg gjør for Tomis.
Det er som det skal være, Yogoro.
Det skal du ikke skjemmes for.
Den kjærligheten dere føler for hverandre, har gitt meg nytt liv.
Men Yogoro, ikke bekymre deg så mye for Ichi.
Vi kommer til å dø her, -
- men hun er mor til den neste lensherren.
Ingen kan torturere henne, -
-og ingen vil skade henne.
Men far, tar de ikke lang tid på seg?
Jeg ville spørre før jeg kom inn, -
- men porten sto åpen, så jeg tok meg den friheten.
Du får tilgi meg.
Ichi!
Nå skal jeg videreformidle Hans Nådes ordre.
Ordren om seppuku har vi allerede fått.
Nei. Han har utstedt en ny ordre.
Isaburo og Yogoro Sasahara.
For deres manglende respekt overfor Hans Nåde, -
- skal dere holdes fengslet i Enshojitempelet utenfor slottet.
Hvorfor er straffen endret fra seppuku til dette, som er mildere?
Hennes Nåde Ichi, mor til Hans Nådes arving, Kikuchiyo, -
-tilhørte tidligere denne familien.
Hun appellerte til Hans Nåde om å skåne liv.
Vil dere denne gangen takknemlig akseptere Hans Nådes ordre?
Nei! Det er ikke sant.
Det var som Yogoro Sasaharas kone, -
- at jeg appellerte til Hans Nåde, via hustruen Yoshino, -
-om å skåne min far og min ektemann.
Det var ikke som arvingens mor. Jeg...
Jeg er fremdeles Yogoro Sasaharas kone.
Det stemmer faktisk, det Hennes Nåde sier, -
- men jeg har møtt Hans Nåde personlig.
Hvis hun appellerer om å la dere skåne-
- i egenskap av arvingens mor, og ikke som Yogoros kone, -
- da lover han å endre straffen fra seppuku til fangenskap.
Jeg forstår slett ikke hva dette handler om.
Ikke jeg heller.
Adjutant...
Det virker som om vi har vondt for å forstå hva du nettopp sa.
Det er enkelt.
Hvis dere begge innrømmer at Ichi ikke lenger tilhører deres familie, -
-og at hun har fått vende tilbake, -
- da vil Hans Nåde høre på hennes bønn om en mildere straff.
Vil dere gå med på det, og bli skånet, -
- eller nekte og gå i strid mot hele klanen? Valget er deres.
I så fall vil vi ikke be om ditt hensyn.
Vi er forberedt på det verste.
Mener du at du nekter å forhandle?
Akkurat.
Det er dere som gjør noe utilgivelig, -
- når dere holder Yogoros kone fanget og ikke gir henne tilbake til oss.
Gi henne straks tilbake!
Nå vel...
Dere har vært ytterst tydelige.
Jeg skal nå stille spørsmålet til Hennes Nåde.
Deres Nåde, vil du la disse to skåne?
Eller vil du la våre soldater komme hit og drepe dem?
Deres Nåde, tenk på at de er menn.
Deres stolthet tillater ikke at de angrer seg.
For deg er det annerledes. Du har alt flyttet tilbake til slottet.
Hvis du sier klart og tydelig at du ikke tilhører familien Sasahara, -
- og kutter båndene til dem, da er dette avklart.
Har du forstått? Hvis du gjør det, vil livene deres bli skånet.
Vi trenger ikke å be dem om å levere deg tilbake.
Selv om de skulle kreve å få deg tilbake, -
- har det ingen betydning hvis du har kuttet båndene til dem.
- Vent! - Stå stille!
Stå stille, ellers kan det hende en uventet ulykke.
Deres Nåde...
Velger du å kutte båndene til dem og skåne deres liv?
Eller vil du la dem dø som opprørere?
Hva blir ditt svar?
Deres Nåde...
Innebærer din taushet at du godkjenner det jeg har sagt?
Den innebærer vel det?
Nei. Jeg...
Hva vil du da gjøre?
Ichi... Ichi! Ichi!
Ichi...
Drep dem!
Far...
Yogoro!
Far...
Ichi!
Tomi, ta nå farvel med din mor og far.
Tomi... Se godt på dem.
Det er din mor og far.
Tomi... La oss som fremdeles lever, høre på dem-
- og spørre hva de vil at vi skal gjøre.
Nei, jeg vet uten å spørre.
Jeg vet hva de føler om sin ulykke og sin død.
De vil at vi skal fortelle verden om Aizu-klanens ondskap.
Ja vel. Jo, jeg har forstått.
Yogoro. Ichi.
Jeg og Tomi lover dere det.
Vi skal styrte Aizu-klanen.
Yogoro.
Ichi.
Først skal jeg og Tomi reise til Edo-
-og snakke med shogunatets riksråd.
Vi reiser dit med en gang.
Isaburo Sasahara av hestegarden...
Hvor er dere på vei?
Jeg og Tomi er på vei til Edo.
Jeg må se bevis for at det er for klanens regning, -
- eller en passerseddel, hvis det er et privat ærend.
Jeg har ingen av delene.
Da kan jeg dessverre ikke la dere passere.
Vi må til Edo, selv om vi ikke har tillatelse.
Mener du at dere vil forlate domenet-
-uten noen offisielle dokumenter?
Ja.
Hvis jeg skal gjøre min plikt og opprettholde min ære som samurai, -
-kan jeg ikke tillate det.
Hvis dere insisterer på å bryte loven og passere grensen, -
- må jeg stoppe dere, om jeg så risikerer mitt liv.
Det er ikke noe å gjøre med det.
Hun er veldig rolig.
Jeg vil gjerne legge henne i huset, der det ikke blåser, -
- men der inne er det mennesker som du og jeg misliker.
Ytterst fryktelige mennesker.
Hun fikk melk før gryningen, så hun er nok ikke særlig sulten.
Men jeg syns synd på henne hvis hun ikke får noe som helst.
Man skal vente i 100 dager før man får gi ris til et nyfødt barn.
Hun har endelig begynt å få tenner.
Så jeg gjør det nå. Her, Tomi.
Dette er en dag som hele familien burde feire sammen, -
- og spise ris med azukibønner og hel, fersk fisk.
Men det kan vi ikke. Du får nøye deg med dette.
Vær nå rolig og stille, Tomi.
Ikke gråt, selv om jeg ikke skulle komme tilbake.
Hvis det skjer...
får denne mannen bli din fosterfar og oppdra deg.
Da, så.
Du får tape og jeg bli igjen.
- Det er bedre sånn. - Hva mener du?
Isaburo, la meg vinne.
For Tomis skyld.
Nei. Det er det samme hvor god kampteknikken din er, -
-eller hvor godt du forsvarer deg.
Jeg vil beseire deg og fortsette til Edo med Tomi.
I så fall kommer jeg til å vinne.
Uten å nøle.
Jeg kommer til å vinne.
Tatewaki!
Du bærer på tre personers kraft.
Yogoro, Ichi og Tomi.
Jeg kunne aldri ha vunnet.
Skynd deg nå. Reis til Edo med Tomi!
Tatewaki!
Tomi...
Tomi!
Tomi! Vi kommer ikke til Edo.
Tomi!
Vi kommer ikke til Edo.
Tomi!
Ingen får noensinne høre historien om din far og din mor.
Tomi, det er ingenting å gjøre med det.
Men la meg si en ting.
Bare en ting.
Tomi...
Når du blir stor, -
-bli da en kvinne som din mor.
Og gift deg med en mann-
-som er som din far.
Sørg for at du gjør det.
Gift deg med en mann som er som din far.
Slutt