"A megszállt Európában, a Neretva partjainál vívtuk meg az egyik leghíresebb"
"és egyben legemberibb csatánkat, amely a sebesültek túléléséért folyt."
"A forradalmunk léte volt a tét,"
"és küzdelemben a nemzetünk egysége és testvérisége győzedelmeskedett."(Tito)
1943 eleje a Szabad Partizán Köztársaságban.
Soká éljenek a munkásaink!
Soká éljen Tito elvtárs!
Ez az, közelebb, közelebb... Tedd a kezed a húgod vállára. Jó...
- Hé, fényképész! - Mi van?
- Lehajoljak, hogy rajta legyek a képen? - Állj egyenesen!
Mosolyt!
Testvéreim! Jugoszlávia nemzetei!
Szerbek, makedónok, horvátok,
szlovének, montenegróiak és bosnyákok!
Egyesüljünk a köztársaságunk védelmében!
Éljenek a szövetségeses hatalmak, a Szovjetunió, Anglia és az Egyesült Államok!
Éljen az AVNOJ! (*Jugoszláv Nemzeti Anti-fasiszta Tanács)
Tábornok úr, a 3. egység készen áll.
- Itt van mindenki? - Igen, tábornok úr. Csak Morelli tábornok nem érkezett meg.
Gondoskodjon róla, hogy senki ne zavarjon minket!
Ha megjönnek az olaszok, kicsit várassa meg őket.
Legközelebb talán majd pontosabbak lesznek.
Értettem, tábornok úr!
Uraim, vigyázz! A tábornok úr.
Tábornok úr, a hadosztály parancsnokok készen állnak...
- ...hogy megkapják az utasításaikat. - Jó reggel, uraim.
Uraim!
Mindannyian jól ismerik a "Fehér" tervet.
A Führer főhadiszállása kiadta a parancsot a katonai hadműveletek megindítására.
Mindössze 24 óránk van.
Holnap reggel támadunk.
Tehát, uraim, itt középen van a partizánok területe.
Kezdjünk keleten.
Maga, Reichtal ezredes, középen támad a hadosztályával.
Az Anacker szakasz és a 717. hadosztály támogatja.
Mülleneisen ezredes. A maga hadosztálya nyugat felől támad.
A támadás célpontjai ezek, és ezek itt.
Az olasz hadosztályok és a csetnikek délről jönnek.
Maga, Kränzer ezredes, az usztasákkal együtt északról sújt le rájuk.
Közvetlenül Tito államának a közepére.
Értettem, tábornok úr!
- A csapatai készen állnak? - Még nem, tábornok úr.
20.30-ra foglalják el az állásaikat.
Ez minden. Cigarettaszünet?
Titónak négy fronton kell védekeznie,
ha meg akarja menteni a sebesültjei ezreit.
Ezért meg fogja próbálni tartani az állásait.
Ami jó nekünk.
Végre itt a lehetőség, hogy végképp megszabaduljunk a partizánoktól.
- Invázióra gondol, tábornok úr? - Úgy van.
Mindannyian ismerik a brit-amerikai terveket a Balkánra vonatkozóan.
Ha megszabadulunk a partizánoktól, a teljes Balkán német kézen lesz.
És akkor a szövetségesek kétszer is meggondolják a támadást.
- Köszönöm. - Igen, kedves uraim...
Ez a háború nem katonák katonák elleni küzdelme.
Valójában...
Hogy is nevezi, Kränzer?
- Sikátorbeli harc. - Ez az, sikátorbeli...
Gyerekek és civilek elleni háború.
A Führer parancsa az, ne ejtsünk foglyokat, és ne legyünk elnézőek!
- Tábornok úr, az olaszok... - Igen, igen... Engedje be őket.
Még valami, uraim.
Ne feledjék: Minden egyes megkímélt partizán
legközelebb kézigránáttal köszöni meg,
vagy lesből lövöldözik magukra.
Ez minden. Sok szerencsét, uraim!
Kränzer, a magáé a legkeményebb rész. Mindent tegyen meg.
Óh, tábornok! Hogy s mint?
Ha óhajtja, elismételhetem magának a hadművelet tervét.
Jó napot, barátaim! (*Olaszul.)
A NERETVAI CSATA
FŐSZEREPLŐK:
RENDEZTE:
A géppuskákat az öszvérekre! Gyorsan!
Gyorsabban, fiúk!
Parancsnok!
Elnézést, parancsnok úr. Hová visznek minket? Nem túl jónak tűnik.
Jónak? A legrosszabb, ami csak lehetséges.
Mi fogjuk először megtámadni a partizánokat a saját területükön.
Elnézést, de miért mi?
Hát, mert ez van. Nem lesz könnyű.
Ez a harc nekik az életüknél is fontosabb, mi meg idegenek vagyunk itt.
Ott az ezredes!
Riva százados! Jöjjön ide, kérem!
Parancsnok úr.
Igyekezzenek, késésben vagyunk. Az est leszállta előtt Prozorban kell lennünk.
Morelli tábornok már ott van.
Értettem, uram!
Ti mit lazsáltok itt? Ki a rangidős?
Jelentkezem, ezredes úr!
Mit csinálnak az emberei? A teherautók ott várnak!
Most nincs idő pihenésre! Azonnal folytassák a pakolást!
Horst! Jelentse a helyzetünket!
Anton 1, Anton 1! Jelentkezz!
Oroszlán 2 beszél. Elértük a négyes pozíciót.
Isten áldja a csetnikeket! (Csetnik= a német megszállás utáni kormányt támogató, királypárti, kommunista ellenes erők tagja.)
Csetnik testvéreim, figyeljetek rám!
Eljött az idő, hogy kivonjuk a kardunkat!
Igen, döntő idők előtt állunk!
Borzong és gyászol a lelkem, amikor az áldozatainkra gondolok,
de dicső dolog az utolsó csepp vérünkig küzdeni a királyért és a hazánkért!
A német erők segítségével halálos csapást fogunk rájuk mérni.
Azokra sakálokra, az ál-hazafiakra!
Tankok és egy hatalmas hadsereg csapatai segítenek minket!
Isten segedelmével, csetnik testvéreim,
karót döfünk át a vad szívükön. Készüljetek!
Tito feje hamarosan a lábam előtt fog heverni.
- Ölj! - Támadjunk!
Borba! Itt a Borba! (*Újság=kb. "Küzdelem.)
A partizán orvosok kongresszusa végetért!
Szlovéniában újabb két brigád alakult!
Általános harc a tífusz leküzdésére!
Marija doktornő, egy közös képet!
Álljatok nyugton!
Most, gyerekek, olvassuk hangosan!
AVNOJ...
Fussatok!
Mindenkit legyilkolnak!
- Elvtársak, nyissátok ki! - Segítség!
Meneküljetek!
Tífuszosok, kövessetek! Ki a városból!
Erre! A hangom után!
Ide!
Húzódj le! Fedezékbe!
Szanitéc, ide!
Tűz!
Előre!
Horst! Gyalogsági támadás!
- Horst! - Nem válaszolnak. - Hívja újra!
Berta, jelentkezz! Berta, jelentkezz!
Szóljon a 2. ezrednek, hogy a balszárnyat erősítsék!
Tankok előre!
A 2. ezred támogassa a balszárnyat.
A balszárnyat! Most, azonnal!
Martin, lejjebb az irányzékot! Tankok jönnek.
Ágyútűz, megszakítás nélkül.
Értettem! Nem hátrálunk!
Nem vonulhatunk vissza, egy árva métert sem!
Cél az ellenséges tankok és a gyalogság...
TŰZ!
Magát a tábornokot kapcsolja.
Jelentkezem. Kränzer ezredes beszél.
Nem, még nem, tábornok úr. Nagyon erős az ellenállás.
Ma nem tudunk áttörni rajta, de holnap meglesz.
Köszönöm. Vége.
Tűz!
A hazáért, előre!
Tűz!
Tölts!
Vuko, Vuko!
Szólj a testvéremnek, Novaknak.
Tüzelj!
Iván! A főparancsnokság!
Iván brigádparancsnok beszél.
Értettem!
A főparancsnokság elrendelte, hogy Bihács irányába hátráljunk.
Ami azt jelenti, a németek áttörték a frontvonalat.
- Valahol egy másik szektorban. - Úgy van.
Halló! Martint hívom!
Martin!
A főparancsnokság elrendelte a visszavonulást. Értetted?
- De vissza kell vonulnunk! - Én nem hátrálok! Értetted?!
Nem fogok! Ellentámadásba megyek át! Támadok!
- Mit csinálsz? - Ellentámadás!
Martin! Halló, Martin!
A szlovénekhez megyek, mert nem akarják teljesíteni a parancsot.
- Te felkészíted a brigádot az elvonulásra! - Te pedig maradj a tüzérségnél!
- Nyugodj meg! - Danának ne mondd meg...
- Ne szólj neki... - Vuko! - Ne mondd meg neki, Damir...
Vuko...testvérem...
Sajnálom, Novak. De muszáj Martinnal beszélnem, amilyen gyorsan csak lehet.
Szemtől-szemben nem harcolhatunk, mert gyorsan felmorzsolódnak az erőink.
Az ellenség technikában, létszámban nagy fölényben van, és kezdeményezésben is.
A főparancsnokság úgy döntött, elvtársak,
hogy a sebesültekkel együtt elhagyjuk a Szabad Partizán Köztársaság területét.
Azt tesszük, amire az ellenség a legkevésbé számít.
Ellentámadásba megyünk át
a Neretva folyó, és az attól keletre lévő területek irányába.
Más szavakkal - több száz kilométeren át rohanva menekülünk.
Akinek 4 ezer sebesültje van, az nem rohanhat, Vuka elvtárs.
Nem, hanem összekötözi a saját kezét.
Mi lesz a partizán mozgékonysággal, ha nyakunkba vesszük tehernek
a tífuszosokat, a nőket és a gyermekeket?
De, Vuka... Az emberiesség előbbre való.
Közülünk kinek van joga veszélyeztetni a harcunk végkimenetelét
a sebesültek miatt?
- Én mindössze ezt kérdem meg. - A bennünk élő embernek van joga hozzá.
Meg kell értened: A szabadsághoz vezető útnak tisztának kell lennie.
Nem támogatom az olyan könyörületességet, amely a forradalom öngyilkosságát jelenti.
Tedd fel a kérdést a sebesülteknek: ők, vagy a forradalom?
Mind azt fogja felelni, a forradalom a fontosabb.
Pont ezért maradnak velünk, és mi a végsőkig óvni fogjuk őket.
Ez számomra nem kérdéses.
Stole elmagyarázza nektek a hadmozdulat alapjait.
Elvtársak.
A főparancsnokság, és Tito elvtárs parancsa értelmében,
az én hadosztályom, és Iván önálló brigádja
és a szárnyainkat védő csapásmérő egységekkel,
Prozor város irányába fog visszahúzódni.
Stevo. Te északon maradsz, és a központi kórházat fogod védeni.
- Meg a lakosságot. - Értettem!
Vlado! Vlado! Ébresztő!
Ez a te utászaidnak szól.
A Bihács felé vivő összes utat alá kell aknázni, amilyen gyorsan csak lehet.
- Fel kell tartóztatni a németeket. - Igen, értem.
A tüzérség haladéktalanul elindul a Neretva irányába.
Elvtársak. Az ellentámadást jóval a Neretván túl kell kezdenünk.
Munkára!
Marija doktornő.
Útnak indul valaha ez a kórház?
Ezek itt súlyosan sebesültek, nem harcegység. Gyorsabban nem megy.
Szóljon a főorvosnak!
- Miért késlekedik a kórház költöztetése? - Tesszük a dolgunkat. Gyorsabban nem tudjuk.
- Estére a várost ki kell ürítenünk. Igyekezzenek! - Értem.
Parancsnok elvtárs! Szabadítasson ki!
Nem vagyok őrült.
Parancsnok elvtárs. Szóljon Marija doktornőnek,
hogy szedje ki a golyót a fejemből. Parancsnok akarok lenni.
Állj! Kezdődik a támadás!
Bosko, nyugalom! Később kivesszük a golyót.
Minden rendben lesz. Fehér lovon lovagolsz majd.
Az jó lenne. Nagyon szeretek fehér lovon lovagolni.
- Nehéz vagy, mint az ólom. - Ha lennének lábaim, még nehezebb volnék.
Oda vigyétek a sumadinit! Arra a kocsira!
Köszönöm.
Nada, Sumadijában fizetek.
Én csinálom.
- Kész minden, fiúk? - Kész. - Fedezékbe!
Nazor elvtárs. Érted jöttem.
Készen vagyok, Stole. Készen a hosszú útra.
Csak ez a csomagom van, meg a könyvek.
Zika harcos kapta parancsba, hogy vigyázzon rád.
Még egy tehenet is kerítettünk neked, így lesz tej.
A vonulás során a központi kórház oszlopában leszel.
Köszönöm, Stole.
- Hová valósi vagy, Zika? - Sumadijába, Koracica falvába.
Fogd a bőröndöt meg a könyveket! Ezeket magunkkal visszük.
Ki a fene látott már embert ennyi könyvet cipelni csata közben!
Figyelj, Zika...Ezek a könyvek a te és az én nyelveden íródtak.
A mi nyelvünkön. Mindkettőnkén.
Kiváló emberek a szerzői. Van köztük, amit én írtam.
Nem válok meg tőlük.
Semmi bajom a könyvekkel meg a versekkel.
De nem azért álltam be partizánnak, hogy tehenekkel, könyvekkel és...
Elég az ostoba beszédből! A könyvekért meg Nazor elvtársért te felelsz!
- Értettem! - Mondok én neked valamit, Zika.
Egy nemzet, amelynek nincs saját nyelve, nincsenek költői,
- nem képes kivívni a szabadságát. - Értem, parancsnok elvtárs.
- Ég veled, költő! - Köszönöm a vendéglátást!
- Viszontlátásra. - Sok szerencsét.
Ne sírj, menyem! Menjünk!
Valamikor visszajövünk.
Tűz!
Állj! Állj meg!
Marha! Az emelkedő közepén állítasz meg? Mi van?
Felszállhatunk?
Már 15 napja vonszolom őket magammal. Járni is alig bírnak.
Nincs hely. Tele vagyunk, nem látod? Tűnj onnan!
Nem! Miattuk nem. Még ha a főparancsnokság rendelte is el,
akkor sem kéne lehagynunk az öregeket.
- Tűnj el! - Jordan, Jordan! - Legalább Prozorig vigyük el a gyerekeket.
Dehát hogy csináljam, Nada, amikor nincs helyünk?
Nemrég meghalt az a géppuskás.
- Melyik géppuskás? - Az egyetlen fiú, az iskolás...
A vöröshajú?
Ne gyere ide! Hiába erősködsz, nem mozdulok innen!
Ne kiabálj! Tedd a gyerekeket a kocsira. Te meg segítsél nekünk.
Fogjad, Nada. Jól van.
- Nyugodj békében... - Ne pópáskodj, hanem segíts!
Jövök.
Gyertek, gyerekek!
Hátra üljetek!
Hadosztály, légitámadásra készülj!
Hozzátok a lovakat!
Üzenet a főparancsnokságnak!
Tönkrement.
Ütegparancsnokok hozzám!
Te segíts a sebesülteknek.
A parancsnokom elesett.
- Te veszed át a helyét. - Értettem!
A halottakat a szekerekre. A sebesültek az ütegtalpakra.
Ma éjjel áttörünk Prozor felé.
Elkezdett havazni, ezért sietnünk kell.
- Igyekezzetek! - Értettem!
- Fiúk. Hol a parancsnok? - Valahol arra.
- Üdv, Stole. - Üdv, Iván.
- Titeket is támadtak a bombázók? - Nem, csak átrepültek fölöttem.
- Haladéktalanul hívjunk össze a parancsnokokat. - Rendben.
Hadosztály parancsnokok, megbeszélésre!
Iván.
- Hogy vagy, Iván? - Jól.
Novak?
Állj fel, te lustaság, ha a húgod jön hozzád!
Sikerült előhívatnom a bihácsi képeinket. Még nedvesek.
Ez a tiéd...az enyém... ...és egy Vuknak.
Így testvéries!
Add nekem ide Vuk fényképét. Én valószínűleg hamarébb találkozom vele.
Áthelyezték a biztonságiakhoz.
- Kérsz enni? - Naná!
A kérdésem látszólag egyszerű, pedig nem az.
Támadjunk ma éjjel Prozornál a tüzérség nélkül, amellyel
nem tudunk kapcsolatot létesíteni?
Ha emellett döntünk, azonnal támadnunk kell.
Ha ma éjjel meglepjük az olaszokat, még marad esélyünk,
- hogy áttörjünk a Neretva felé. - Egyetértek.
Minél hamarébb el kell érnünk a Neretvát.
Mindnyájan tudjuk, a meglepetés többet ér, mint bármely tüzérség.
Jó, egyetértünk. Tehát a döntés,
hogy minden oldalról megrohanjuk a várost.
Pontosan jelöljétek be a helyzeteteket a térképen.
- Stipe. Ha befejezték, hozd be a térképet! - Igenis!
Bejelölik vagy sem, mindenképp zűrzavar lesz.
Nos, parancsnok elvtársak, mutassátok a térképet!
- Mindenki föl! - Indulásra felkészülni!
- Brigád, sorakozó! - Gyorsabban, gyorsabban!
Stipe.
- Mikor kezdődik a támadás? - Amikor lövöldözni kezdenek.
Azoknak, akik talán muszáj lesz maradniuk.
Iván, gyere!
Üljünk le.
Üljünk le együtt egy kicsit, amikor senki nincs itt.
Csodás lesz, amikor örökre együtt lehetünk.
De, nézd... Prozornál hamarosan hullani fogunk.
Gyere!
Ki a brigád parancsnoka? Szóljatok neki!
Gyerünk, Danica! Menj előre.
"Nem, még 2-3 nap, amíg odaérünk."
"Három napig ki kell tartsanak. 3 nap. Hallja?"
Személyesen állítom fel a védelmet.
A háború végéig tudjuk tartani ezt a pozíciót, vagy akár még tovább.
Magának, tábornok úr, magának kell keményebben próbálkoznia.
Még nagyobb erővel kell északra nyomnia őket, mi pedig itt fogunk várni rájuk.
Most hol vannak a tankjai?
Nem, Morelli. Értsen meg, kérem! Bezárjuk a gyűrűt.
Magának most várnia kell.
Viszontlátásra! Ég önnel, tábornok.
Őrnagy, készüljön! A partizánok támadni fognak.
- Majd mi megmutatjuk a szemeteknek! - Értettem!
Morelli tábornok főhadiszállásáról vagyok.
Riadóztassanak!
- A 2. üteg készen áll. - Kiváló, százados.
- Lassan! Óvatosan! - Tudom! Úgy csinálom!
Gondosan álcázzátok!
Sok szerencsét! Sok szerencsét!
Hősies csata lesz ma este, Nazor bácsi.
- Lesz miről dalolnod. - Zika, kedvesem. Mikor jön az el,
hogy nem az emberek egymást mészárlásáról kell írnom?
Minden rendbe' lesz, amikor átjutottunk a Neretván.
Most ez a legfontosabb!
Rajta, előre elvtársak! Prozorba!
Állj! Megállni!
Hová mentek? Hol a főorvos? Siessen, doktor!
Hogy-hogy hová? Tudja mindenki. Prozorba.
Prozorba, minek...? Ha nem vettük be...
Nem sikerült?
Nem bírták...
...lerohanni. A kurva életbe!
Mihez kezd a főhadiszállás ezzel a nyomorult helyzettel?
A németek hátulról nyomnak minket, de az olaszok nem engednek előre. Most merre?
- Merre? Visszafelé! - Azt mondod, vissza?
- Tudom én! Azt tudom, Prozorba nem jutunk be. - Vissza? Hová?
Doki, vegyék át a sebesülteket!
Bajtársak, gyorsan vegyük át a sebesülteket a kórház oszlopba!
Tegnap este annyira reménykedtünk, ma pedig...
Most mit csinálunk, Martin?
Nem tudom. Ivánnak meg Stolének nem kellett volna tüzérség nélkül támadni.
Hadosztály, a szállásokra!
Remekül küzdöttetek! Szép volt, fiúk!
Vigyázz!
Kiváló munka volt. Bátran és kitartóan harcoltatok.
- Nagy csapást mértetek az ellenállókra. - Szabadságolás, tábornok úr?
- Ki volt az? - Én.
Mindjárt erről is szólok.
Megígérem, húsvétra nyugtotok lesz.
Meggátoltuk, hogy az ellenség átkeljen a Neretván.
Most pedig, a németekkel együtt, teljesen megsemmisítjük a partizánokat.
Minél hamarabb meglesz, annál hamarébb lesz szabadságolás.
- Erre szavamat adom! - Éljen a tábornok úr!
- Nem érzi jól magát? - Tűnj el!
Ne kövess állandóan, mint valami hűséges kutya!
Nem akarom hogy kiszolgálj, vagy szánakozz rajtam. Tűnj innen!
Különben áthelyeztetlek. Most menj!
Nincs szükségem senkire. Felfogtad? Még rád sem.
Rajtam senki nem segíthet. Hagyj magamra.
Értettem, százados úr.
- Üdvözletem, elvtársak! - Üdvözöljük!
Nem kellett volna a tüzérség nélkül támadni.
Bevertétek a fejeteket, most meg a sebesülteket bombázzák.
- Kell, hogy legyen kiút. Azt hiszem... - Most nem hinni kell,
...hanem cselekedni. Stole. Itt a parancs.
Meglátogatom a szomszédos hadosztályt. Viszlát.
Lássa mindenki ezt a parancsot.
PROZORT MA ESTE BE KELL VENNI. TITO
Hideg van. Igazi farkasoknak való vidék!
Tűz!
A kereszteződéseket lőjék! A tankok a vissza a belvárosba!
Tűz!
Az első osztag a bunkerekhez! A második osztag a balszárnyra!
Utánam!
Előre a város központjába!
Utánam!
Előre! Kövessetek!
Itt vagy?! Mi van, miért dideregsz?
Félsz, te beszari? Lőjj és harcolj!
Harcolj! Én parancsolok!
Mit foglakozol a kötéscserével? Pusztuljon, aki nem bírja!
Én parancsolok!
Tüzelj, Mate! Tüzelj, Jure!
Előre!
Előre! A bunkerekhez!
Gyorsabban, gyorsabban!
Halló! Lohring tábornokot! Azonnal kapcsolja!
Lohring... Azonnal!
Hol van?
Alszik? Ébressze fel! Az ellenség betört a városba.
Rajta!
Tűz!
Várj!
Nézd Boskót! Ne lőjj, Ana!
Bosko! Bosko!
Bosko behatol!
Ide, ti gyávák, ide!
- Így kell harcolni! - Bosko, gyere ide!
- Honnan van fegyvered? - Bosko meglátta, Bosko elvette!
Ana. Le kell kötöztetni. Miharébb vissza vele a kórházba.
Engem nem fogtok megkötözni! Tünés!
Megöllek!
- Mi van, Vuka? - Mi? Ez a bolond kinyír minket.
Vedd célba!
Bosko! Merre vagy, parancsnokom?
Hol vagy, én hősöm?
Itt vagyok. Mindenkit megöltem.
Parancsnok elvtárs, lelőttem mindenkit, a szabadság nevében.
Te vagy a legjobb szakaszvezető! Add a kezed!
Fogjunk kezet!
Megmondtam neked, nem foghatsz fegyvert! Megkötözni!
Tartsd...!
Most mit teszünk, százados úr?
- Ne tarts semmitől. Menjünk! - Hová?
Döntöttem. Visszamegyek Prozorba.
Százados úr...Én az olaszoknál maradnék, mert szeretnék hazajutni.
A partizánok messze vannak tőlünk.
A többi nem érdekel.
Kérem, százados úr... Ne hagyjon el!
Nem én hagylak el, Mario. Te nem akarsz velem jönni. Sok szerencsét!
Bajtársak! Utat nyitottunk a sebesültek számára.
Danica! Dana!
Novakot keresed? Életben van. Él!
Vuko sokkal jobb bajtárs és harcos volt.
Annyira sajnálom...
Ne csináld ezt! Hazudsz, Bosko.
Soha nem hazudok! Holtan találták az ágyúnál.
Nem, nem igaz... Hazudsz!
Engem keresett, és társai nem voltak sehol. Sehol!
Ne mondd ezt! Hazudsz, hazudsz!
Te meg itt vagy?
Fent mindenki azt hitte, elestél a harcban.
Ne lármázz! Ülj le és egyél.
Gyere, Novo, talpra! Azt hallottam mindjárt indulunk a Neretva felé!
Rajta, állj fel!
Prozort bevettük. Erre inni kell. Igyál, testvér!
Tudod, tényleg aggódtam miattad.
Fogják, emberek!
- Brigád...Vigyázz! - Novak!
Tűnj innen!
- Stipe, vidd innen! - Értettem, parancsnok elvtárs.
- Értettem! - Gyere, menjünk...
Ölelj, hugicám, úgy fázom!
- Rég láttalak, bácsikám! - Honnan ismerjük egymást?
Az egyetemről, bácsikám.
Isten hozott titeket!
Soká éljen Churchill, Sztálin és Roosevelt!
- Meg te is, nénikém. - Szolgáljátok ki magatokat.
- Köszönöm, nénikém. - Éljétek túl a háborút.
Miért nem mondtad el, hogy Vuk...?
Dana. Mit szólna Vuko, ha így látna?
Megígérted, nem fogsz sírni, ha...
Csatlakozzunk a tánchoz! Gyere!
- Gyere, Stipe! - Nem akarok.
Gyere már, Stipe!
- Gyere, parancsnok! - Csak menjetek.
Mi baja van?
Nikola.
Tífuszod van. Azonnal menj kórházba!
Tudok még táncolni...
Nikola!
- Kórházba kell menned. - Jó, de akkor add vissza a galambjaimat.
Megkapod a galambokat.
Figyelj, Marijához vidd! Adjon neki injekciót.
Értettem!
Viszlát.
Hé, olasz! Lecsapjam a fejedet?
Parancsnok elvtárs.
Idehoztam ezt a kettőt. Egy tiszt meg egy fasiszta.
Én? Nem vagyok fasiszta. Csak egy szegény ember.
Te fasiszta, meg te, tiszt. Hány partizánt öltetek meg?
Százados úr. Magyarázza meg nekik, hogy maga úgy gondolkodik, mint ők,
különben lelőnek minket, ok nélkül!
- Te lőttél ránk? - Igen.
De önként jöttem ide. Nem fogságba estem.
Lőttél ránk, tehát éppolyan fasiszta vagy, mint a többiek.
Miért nem tegnap jöttél? Még Prozor eleste előtt?
Miért?
És még ti mondjátok, hogy meg tudjátok különböztetni a barátot az ellenségtől?
Idejöttem, mert egy fasizmus mentes Olaszországért akarok harcolni.
Ha befogadtok magatok közé, hűségesen fogok harcolni a ti oldalatokon.
Nem akarok tenni semmit, ami a meggyőződésem ellenére van,
és mostantól nem is fogok.
Fogadjuk be. Majd meglátjuk... Tegyük próbára!
Az én csapatomba nem kell! Vidd te!
- Beszélsz franciául? - Igen.
- Mi a neved? - Michele Riva.
Mivel harcoltál? Milyen ágyúitok vannak?
Nagyrészt könnyű tüzérségi.
Én befogadom magamhoz. Szükségem van rá.
Rajta, vigyed csak.
- Add vissza a százados cipőjét és kabátját! - Martin elvtárs.
- De nekem már 3 hónapja nincs cipőm. - Vedd le!
Megadom neked az esélyt, hogy csatában bizonyítsál.
Köszönöm!
Velence? Firenze? Róma?
Nem, Párma.
- És a foglalkozás? - Mérnök vagyok. És te?
Enyém? Színház, dráma, Dalmatia...
Remek.
- Nagyon csinos vagy. - Ti, olaszok, mind Don Juan.
Óh, nem! Bajtársak vagyunk. És nekem feleségem van...házas vagyok.
Én is házas. Nekem...egy gyerek...négy év.
Lohring tábornok! Lohring tábornok!
Tábornok. Erős partizán egységek vonulnak Jablanica irányába.
Elvágtak engem az utóvédemtől.
Követelem, hogy a hadseregünk Konjic felől támadjon!
- Haladéktalanul! - Semmiképp, Morelli!
Nincs oka pánikra, nyugodjon meg!
Nem Jablanica a célpontjuk. Ellenem jönnek, Konjichoz.
Itt hidat építhetnének, amin átjuttatnák a sebesültjeiket a folyón.
Valami mást kell közölnöm önnel.
Morelli. A "Fehér terv" többé nem kivitelezhető.
Jablanicát egymagában kell megvédenie. Én nem tudok segíteni.
És mindenek fölött, maradjon nyugodt!
Vége.
Lohring tábornok! Lohring tábornok!
Parancsnok elvtárs!
Ez a harcos azt mondja, az erőd túloldalán
egy olasz lőszerraktár van. Odairányoztuk az egyik ágyút.
- Kiváló! - Gyertek! - Kövess!
Iván! Iván! Itt a parancsnok!
Novak, Danica! Szóljatok a mieinknek,
- hogy vonuljanak vissza az erődtől! Siessetek! - Jól van, megyünk!
Százados. Lőni lőszerraktár. Tüzel maga.
Nem tehetem.
Lövök a németekre, de az olaszokra nem. Ők a bajtársaim.
Lőni, gyorsan!
Subito!(*Igyekezzen!)
Lőjj!
Tűnj el!
Maguk cipelik a sebesültjeiket, én pedig nem lövök az enyémekre.
Ugyanaz az erkölcs. Öljön meg, ha akar, de egy a gondolkozásunk.
Tűnj a szemem elől!
Mi van, Iván?
Nem bírok betalálni az erőd ablakába.
Ott a lőszerraktár.
Adj egy lövedéket!
Iván, lőszert!
Parancsnok elvtárs, ennek... Aranypaszományos.
Ezredes. Miért nem adták meg magukat azonnal?
Danica. Fordítsd le neki, hogy ő személyesen felelős ezeknek a katonáknak a haláláért.
Tábornok vagyok, nem ezredes.
Ha a lőszerraktár nem robban fel, sosem esünk fogságba.
Tudom, mire számíthatok.
Azt hiszi, lelőjük magát?
Tábornok úr. Úgy, mint az összes többi hadifogoly,
maga is a sebesülteket fogja cipelni! Értette?
Tábornok vagyok, nem szanitéc.
Én lelövetném a tisztjeiket.
Én sem várok el mást. Lövessen le!
Novak. Vidd innen és tartsd szemmel!
És ez a jóképű a tífuszososokat fogja cipelni.
Értettem, parancsnok! Tábornok...
- Drago. Talán kicserélhetjük orvosi ellátmányért. - Értettem!
Ide.
A kabátot!
Kabát le! Gyorsan!
A partizánoknak.
Drago! Gyere ide! Ruhát kerítettem neked.
Ha már neked nem volt szerencséd azzal az anti-fasisztával.
- Illik rám? - Kicsit hosszú, de azért jó lesz.
Ne vágj le túl sokat! A fiú valószínűleg még nőni fog.
Öngyilkos lett. Majd frászt kaptam. Azt hittem, énrám lőtt.
Menjünk!
Ez az utolsó esélyük. Csak egy megoldásuk van.
Miután Tito nem járt szerencsével Konjicnál, a jablanicai híd felé megy.
A fényképek világosan megmutatják.
A hadművelet végső szakaszához értünk.
Jablanicánál kell végeznünk a partizánokkal.
A Neretva felé szorítjuk őket,
de a hídon egy lelket sem engedünk át.
Minden csetnik egység haladéktalanul induljon ide,
a Neretva felé.
Tábornok úr. Az ön terve stratégiailag...
...briliáns.
De én merészelek kissé másként gondolkodni.
Higgye el, nem akarok katonai ügyekbe avatkozni,
de én jobban ismerem ezt az országot.
Ismerem az ellenséget.
Mondja csak. Szeretném a véleményét hallani.
Úgy tűnik, a tífusz megteszi a magáét.
Éheznek.
Sem fizikailag, sem lelkileg nem bírnak már többet,
és ebben rejlik az esélyünk. Hagyjuk a partizánokat átkelni a hídon.
Igen...Keljenek át rajta.
Havas területeken fogják vonszolni a sebesülteket.
A híres moráljukból nem sok fog maradni.
Egymást fogják hibáztatni, majd gyűlölködni kezdenek.
Átkozzák majd a napot, amikor úgy döntöttek,
hogy a hegyeken át cipelik a tífuszosokat és a sebesülteket.
Hadd falják fel egymást.
Nagyon tetszik az ötlete, de nem sok időnk van.
A Führer azonnali cselekvést követel.
Ezért muszáj haladéktalanul támadnunk. Nem adhatunk időt nekik.
Egyetlen órát sem.
- Én csak politikus vagyok. - Jó katona lenne magából, ha az kéne.
A támadás a következő irányokban fog végbemenni:
Kränzer északról jön a hadosztályával,
és beszorítja őket a folyóvölgybe.
Maguk a Neretva bal partját fogják tartani.
És ha bent vannak a katlanban, minden irányból támadunk.
Ez a terv, uraim. Így történik meg a végső összecsapás.
És Tito is harcolni fog, a partizánok maradékával.
Köszönöm. Minden jót!
Tábornok úr. Készíthetem a teáját?
Igen, persze, kérem.
Doktor! Hé, doktor!
- Dehát itt az orvos! - Ő nem az! - Dehogynem! - Nem orvos!
Fussunk! Meghalt a doktor!
Ha én azt mondom, akkor nem az orvos! Nem halott, nem orvos! Tünés!
Köszönöm a kérdését, tábornok úr.
Nincs éppen melegem.
Értem. Nekem sem tetszik ez a hely,
de annak örülök, hogy elkapjuk őket.
Harcra kényszerítem őket, itt és most.
Értettem, tábornok úr! Vége!
Hallhatták, uraim.
Az előőrsünk már összecsapott a partizánokkal.
Az ellenállásuk erősödik. Teljes erővel előre!
- De, ezredes úr... - Tudom, mit akar mondani.
Hó, jég, viharos szél... Örüljön, hogy legalább az eső nem szakad.
Fáj!
Nada, a műszereket!
A csipeszeket, Nada!
Mi a baj?
Tűz...tüzet...
Fázom...fázom...
Nada?
Tífusz.
Szólj, hogy vágják le a haját!
Doktornő, ne... Ne vágja le a lábamat!
A lábamat ne, doktornő! Azt ne! El kell jutnom a gyógyforrásokhoz.
Menj innen, Nikola!
Óvatosan, barátom! Lassan! Jól van...
- Nikola. - Milyen szép vagy!
Csodálatos!
Ölelj át!
- Vissza! - Áttörnek! Áttörnek!
- Vissza a templomhoz! - Mentsétek a sebesülteket!
A Howitzer ágyúsok már megint túllőnek a balszárnyukon.
Szóljon azoknak az ostobáknak, állítsák be a koordinátákat!
Howitzerek! Százzal balra!
Pratzke őrmester, a tábornok úr küldött.
Melegedjen egy kicsit a völgyben. Valószínűleg kellemesebb hely, mint a maguké Konjicban.
Így igaz, ezredes úr.
- Mit kaptunk? - Vaskeresztet, 100 első, 500 második osztályút.
A tábornok nagylelkű hangulatban van.
- Megjöttek a partizánvadász egységek? - Igen.
- Megengedi, ezredes úr? - Mit?
Engedje meg, hogy én vezessem a partizánvadászokat!
- Még korai. - De, ezredes úr...
Na, végre jól lőnek!
Danica! Találd ki, mit hoztam!
- Mit? - Válassz!
Nyisd ki.
Nem bírom. Nyisd ki te! Na, nyissad már!
Csináld magad...!
Arra vártam, hogy elérjük a Neretvát.
Most ne... Novak, meg a brigád miatt.
Nálad legyen. Szeretlek.
Vlado! Vlado! Mit csinálsz? A fenébe!
A híd közepére rakatod a robbanóanyagot. Észnél vagy?
Ez a parancs! Elvonulsz az embereiddel a hídról, amilyen gyorsan csak bírtok.
Azt mondod, vigyem őket innen?
- Mit akarsz a híddal csinálni? - Felrobbantom.
A hidat?
Igen, Iván. Dinamittal.
Vlado, figyelj! Ez a híd
a túlélésünk egyetlen esélye!
Te meg fel akarod robbantani!
Úgy van, Iván. A levegőbe küldöm.
És ha elpusztult? Akkor mi lesz?
Ülünk és horgászunk?
Amíg Kränzer tankjai meg nem jönnek?
Én csak a parancsot teljesítem. A többi nem rám tartozik.
Parancs? Ez nem parancs, hanem ostobaság! Kinek az ötlete volt ez?
Kitől jött?
Hát, ha nagyon akarjátok tudni... A főparancsnokságról.
Tudni akarom, mert a hídról van szó.
Mutasd meg a parancsot! Látni akarom!
Novak...a tífusz... A szemét...
Tífusz. Nincs magánál.
Igen, tífusz...
- Nem tífuszos! - Dehogynem. - Nem az!
Kötözzük le!
Nincs tífuszom! Parancsot teljesítek!
El a hídtól! Különben lövök!
Nincs tífuszom! Hagyjatok dolgozni!
Alá kell aknáznom! Haladéktalanul! Mindenki vissza!
Különben vér fog folyni! A tiétek, meg az enyém!
Vigyázzatok! Adjatok utat!
Vuka! Mi ez a felfordulás? Vlado, robbants fel a hidat!
- Mennyi idő kell rá? - Két perc.
Csináld, azonnal!
Tűzszerészek, hozzám!
De miért...? Az Isten szerelmére, miért?!
300 km-t vonultunk, cipeltük a sebesülteket, és most meg felrobbantjuk?
- Miért? Válaszolj! - Mert vissza kell mennünk északra.
Scitben a kórház veszélybe került. A németek támadják.
A túlodali lejtőkön a csetnikek várakoznak.
Hátba akarnak támadni minket. A hidat fel kell robbantani.
Iván. Ez Tito parancsa.
Tartsatok ki, amíg a többi brigád megjön. Indulj!
Brigád, indulás! Észak felé, elvtársak! Sietve!
Kész!
Tényleg megint át kell vágnunk a jégen és a havon?
- Ne engem okoljatok érte. - Torkig vagyok!
Gyerünk, emberek! Mozgás, mozgás!
Vinne el az ördög!
Itt én parancsolok! Utánam, tífuszosok!
Nem számít! Boskót nem érdekli, hogy felrobbantottad a hidat!
Átússzuk a Neretvát! Tífuszosok, utánam!
Álljatok meg! Vissza! Bosko!
- Át a folyón, a szabadságba! - Bosko!
Légifelvételek, tábornok úr.
Ez nem véletlen volt. Ami azt jelenti, szándékosan semmisítették meg.
Azt kérdem magamtól, miért robbantották fel...
...az egyetlen esélyüket?
Maga mit gondol? Nincs más magyarázat...
Titónak vissza kell térnie északra. Üzenet, minden egységnek:
"A jelenlegi állásokat hagyják ott,"
"és északon vegyenek föl új pozíciót, Jablanicán túl."
Részletesebb utasítások később. Hívják fel Kränzert,
hogy itt a lehetősége. Tito egyenesen a kezébe fut.
Utánam! Csak a lejtőig vonulunk vissza!
Futás, bajtársak!
A lejtőnél új állásokba! Gyorsan, fedezzétek a visszavonulást!
Te ide! Az összes többi velem jön!
Gyorsan, elvtársak!
Elvtársak, jönnek a mieink! Itt a brigád!
Gyertek, menjünk! Eresszetek, elvtársak!
- Gyerünk, gyorsabban! - Iván! - Gyorsabban!
Nikola!
- Hogy vagy, Nikola? - Találd ki!
- Jobban? - Nem találtad el.
Bajtárs!
Levágták a hajamat. Szólj nekik, hogy adják vissza!
Utasítani fogom őket, elvtársnő.
- Utasítani...? - Igen. - Köszönöm, elvtárs.
Vissza fogod kapni a hajadat. Intézkedem.
Menj!
Indulj!
Siessetek, elvtársak! Gyorsabban! Futás!
Balszárny, előre! Első hadosztály, jobbra!
Előre, tüzérek! A tűzvonalba! Gyerünk!
Fürgén, fürgén!
Állj! Elvtársak, nincs visszavonulás!
- Állj meg! Tarts ki! - Eressz! Megölnek minket!
- Nincs bírjuk...! - Nincs visszavonulás!
- Hagyj, nem akarok... - A sebesülteket védjük!
Fussatok, elvtársak!
- Gyorsan! Ágyút betölteni! - Értettem, százados úr!
Tűz!
Bertram, most maga jön!
A 3. és a 4. hadosztály készüljön! Értette?
Indítsa a vadászait! Értette?
Előre!
Tűz!
Első üteg...
...tüzelj!
- Tűz! - Tűz!
Reinhardt! Hol vannak a tankjai? A tankokat akarom!
Nem érdekel! Azt hiszi, itt nincs hó?!
Ha 10 percen belül nincsenek itt, odamegyek és személyesen lövöm le!
Horst!
Horst! Maga jön! Nem várhatok tovább!
- Hozza a tankokat! - Értettem, ezredes úr.
Állj, állj!
A helyetekre! A helyetekre!
3. hadosztály, előre!
- Erősítés csak az első vonal számára! - Értettem!
Előre!
Itt Horst hadnagy, a második tankból!
Minden tank előre!
Százados, állj... Ott tankok...közvetlen elől..
Rajta, rajta!
Az ágyúkat a gerincre! Gyorsan, jönnek a tankok!
Gyerünk, gyerünk!
Tüzelésre felkészülni!
Tölts! Gyorsan!
Irányzék...!
Az üveget!
Menjünk!
Tűz!
Nem látok!
A szemem!
- Riva! - Marija!
Nem, az orvos már nem tud segíteni rajtam.
Miért nem? Marija!
Túl késő. Nekem végem.
Tarts ki, Riva!
Figyeljen, kérem... Fogja ezt a levelet...
Rajta van a nevem, a családomé, a lakcímem...
Juttassa el...
Juttassa el a feleségemnek... Tegye meg...
Tűz!
- Vuka elvtárs! Eltaláltak? - Hagyj békén! - Vuka elvtárs...
Hová mész, Vuka?
Martin!
- Martin! Martin! - Tüzelj!
- Martin! Mit tegyünk? - Tűz!
Mindenkit megölnek.
- Nyugalom, Marija! - Megölnek minket...
Ne pánikolj! Énekel! Tűz!
Sumadijai! Egy dalt! Te kezdjed!
Sebesültek, énekeljünk!
#Le az erőszakkal és az igazságtalansággal!
#A nemzetünk ítéletre hív.
#Fuss előlünk, sötétség,
#eljött a mi időnk!
#Fuss előlünk, sötétség,
#eljött a mi időnk...
- Tera! - Igen!
- Mi ez? - Nem tudom.
- Tera! - Igen!
- Támadjanak az usztasák! - Értettem!
Erősebben doboljatok!
Roham! A kórház ellen!
- Roham! - Roham!
Húzódj le!
Ne...! Vigyázz magadra! Könyörgöm, testvér...
Utánam!
Fekete légió, előre!
Stipe! Derítsd ki, miért nem válaszol a jobbszárny a hívásomra!
- Értettem! - Figyelj...
Minden brigádtól jelentéseket várok, félóránként.
Értettem!
Gyorsabban, fiúk!
Kränzer ezredes. Igen, várok.
Meg kell állítanunk őket.
Minden erejével üssön vissza! Tito északra akar menni, Boszniába.
És magának kell megakadályoznia, hogy ez megtörténjen. Számítok magára.
Figyeljen...Ezt még nem mondtam magának, de úgyis tudja...
Maga a legjobb emberem, és a hadosztálya a legjobbakból áll.
Kränzer. Vigye az embereit támadásba, mégegyszer.
Ne ássák be magukat! Ne hagyja ki a lehetőséget!
Kränzer. Nem fogom cserben hagyni.
Számíthat rám! Küldöm az Anacker csapatot,
meg a csetnikeket. De ne várjon, amíg ők támadnak!
Maga támadjon! Kemény lesz, de kemény helyzetben vagyunk.
Ám valójában Tito az, aki komoly problémákkal küzd.
Északra kell mennie, és maga közvetlen előtte van,
tankokkal és ágyúkkal. Sok mindent végigcsináltunk már együtt.
Egyszerre kérem ezt, mint a bajtársa, és a barátja.
Most minden magától függ.
Értettem, tábornok úr. Ellentámadás. Vége.
Horst!
Sajnálom, Schröder...
- Védelembe vonulunk. - De, ezredes úr...
Nem kértem a véleményét, Schröder!
Védelembe!
Árkokat ásni, felderítőket kiküldeni, várni a partizánok támadására!
Érthető voltam, Schröder százados?
Igenis, ezredes úr.
- Ismételje el! - Árokásás, felderítés, várni a partizánokat.
És teljesíteni a parancsot.
Partizánok! Partizánok!
Előre!
Rajta, utánuk! Novak, gyere ide!
Hozzátok a deszkákat! Gyorsan! Gyorsan!
Rajta, fiúk! Siessetek!
Ránk vár a brigád! Igyekezzetek!
"...erőteljesen lépkednek, emelt fővel a mezőn..."
"...mely veszéllyel, fenyegetéssel teli... Egy nemzet lelkéből emelkedik ki..."
"...a hit és remény elszánt kiáltása."
"Előre, elvtársak! Minden út nyitva áll."
"Nincs halál, az élet uralkodik."
"Ennek a végtelen oszlopnak vagyok a tagja, mely az ősi utakon jár..."
"...kezdettől fogva. A homályos erdőségekben,"
" szúrós téli ösvényeken,"
"ha valaki elhull, más lép a helyébe rögvest."
Költő elvtárs!
Jordan brigádjával megyünk.
Mario fog vigyázni magára, a tehénre, meg a könyvekre. Jó lesz?
- Rendben, Zika. Innen már nem nehéz. - Köszönöm, költő elvtárs.
Te viselsz "bene" gondot Nazorra, tehénre, könyvekre? Capisco? (*bene=jól, olaszul)
Nazor biztonság, tehén rendbe, jó minden lesz!
- Ciao, Mario. - Ciao, Zika.
- Viszlát, Likota! - Viszlát!
Nazor bácsi, akkor Isten áldjon!
Viszontlátásra, Zika. Sok szerencsét!
- Ne haragudj, költő elvtárs... - Gépkocsis...Isten veled!
- Ciao, Mario! -Ciao, Zika! - Jordan, várj!
Mi lesz az autóbuszunkkal?
- Ha szólok, told meg! - Rendben.
Hát, kincsem, jól szolgáltál.
Vigyázzatok ott lent! Nyomjad!
A csetnikeket haladéktalanul küldjék vissza a Neretvához! A legrövidebb úton.
Csak a híd folyamatos bombázása segíthet rajtunk.
Bravó! Jól megmutattátok a szakállasoknak!
Novak. Most fel a hegyre, megállítani a csetnikeket.
Amíg a brigád ide nem ér. És nincs visszavonulás!
Értettem! Indulásra felkészülni!
Stipe. Mondd meg Martinnak, hogy Iván középen fog a csetnikekre támadni,
én pedig hátulról. Az összes ágyúval adjon nekik!
- Ezúttal végleg elintézzük őket. . Értettem!
- Azonnal induljatok! - Novak, a konzerveket!
- Köszönöm, barátaim. - Danica, te itt maradsz.
- Novakkal akarok menni. - Ezúttal nélküled megy.
- Te maradsz mellettem. - Fent fogok rád várni.
Végre leráztam a költőt, a tehenet, meg a könyveket!
- Tartsátok a távolságot! - Megoldod, Jordan?
Meg, ha muszáj.
- Kapcsolj rá, Jordan! - Hallgass, nyavalyás!
Tapadj az emberedhez!
Hallgass, nyavalyás! Tehén való neked, nem gépfegyver!
Csöndbe legyetek!
Gyerekek...gyerekek...
Ne gyertek ide... Maradjatok...
Segítség...! Segítség...!
Gyorsabban egyél!
Jordan.
Ha idejössz, kapsz egy konzervet.
Nem rajongok a konzervekért.
- Hol vannak a szakállasok, Dana? - Közel.
Rajta, Novak, igyekezz!
Kapkodva nem eszek. Majd később nyugodtan befejezem.
Csak utánam nyissatok tüzet!
- Tűz! - Tűz! - A baloldalt lőjétek!
Első üteg...Tűz!
Halassza el! Elkéstünk, parancsnok!
Azonnal adja ki a tiszteknek, hogy minden egység vissza!
Nem hallotta?
Mi van, képviselő? Miféle visszavonulás?
- Talán fél? - Nem. Csak nem engedem, hogy...
Nem áldozhatjuk fel a legjobb csapatainkat.
A németek sehol, nélkülük pedig tönkrevernek minket.
Ez az utolsó emberig tartó közdelem.
Micsoda? Miért lenne az?
Azért, képviselő, mert a csetnikek sosem hátrálnak meg!
Parancsnok. Várnia is tudni kell. Ez szintén része a taktikának.
- Várni? Még meddig? - Jól van, hagyjuk ezt.
Én a háborút akarom megnyerni, nem csupán egy ütközetet.
Azt csak csatában lehet, hátrálás nélkül.
Harc, az utolsó emberig!
Lesz még harc! Még a vérüket veheti!
Most várnunk kell, menteni az erőinket, amíg el nem jön a megfelelő pillanat.
- Itt a megfelelő pillanat! - Itt, de nekik.
A döntést én hozom! Én vagyok a főparancsnok!
A hadsereget énrám bízták! Én a királyt és a parlamentet képviselem!
Ez hazaárulás, képviselő úr! Lelövök mindenkit,
aki az utamba áll!
A fegyverét!
Add csak oda neki.
A király, és kormány nevében, a mozgalmunk nevében,
parancsolom, hogy vonuljon vissza...
Parancsnokok! Tiszt urak!
- A hídhoz! - Értettem!
Ide az építőanyaggal! Gyorsabban!
A deszkákat! Áthidalni a réseket!
Hadosztály, előre!
Élénkebben, elvtársak! A csetnikek szorongatnak minket!
Első üteg...Tűz!
Aknavetők, harcállásba!
Rakjátok össze őket! Igyekezzetek!
Előre!
Vissza!
Dana...
Dana!
Jövök, Zika!
Jövök!
Állj arrébb! Majd én magam.
Danica... Erre...!
Már itt is vagyok!
Parancsnok elvtárs! A csetnikek felmorzsolják Novak szakaszát! Támadjunk!
Novak meghal, meg a többiek is vele! Támadjunk!
Még túl korai.
De, parancsnok elvtárs... Támadnunk kell...!
Mind meghalnak! Stole is!
Idefigyelj, Stipe!
Nincs támadás, amíg teljesen be nem kerítjük a csetnikeket.
- Novak, meg a többiek... - Mire vársz?! Továbbítsd a parancsot!
- Indulj! - Értettem!
- Dana! gyere! - Azonnal!
- Dana! Hallasz? - Itt vagyok! - Akkor jó.
Dana, segíts!
Még egyet!
Megyek...
- Dana! - Tűz! Tüzelj!
Lőjj!
Dana...
Ne fedjétek fel magatokat! Kézigránátokat elő!
Vissza! Visszavonulás!
Megfordulni! Nem hátrálunk! Támadás! Előre a hídhoz!
Parancsnok úr! Bekerítettek!
A partizánok hátba támadtak minket!
Utánam!
Ide! Megfordulni! Ide mellém! Fordulás!
- Megfordulni! - Kitörünk!
Csak nyugodtan! Engedjétek közel őket!
A gránátokat!
Dobjátok el!
Most!
Előre!
Előre! Állj fel! Talpra!
Hajtsátok végre, vagy lelövök mindenkit!
A csatába, ti gyávák!
Húzódj le, te bolond!
Novak, Novak...
Mi lesz velem nélküled, Novak?
Stipe!
Tüzet szüntess! Stipe!
Állj az utamból, Iván! Állj arrébb!
- Stipe! - Állj félre, Iván! Menj innen!
Stipe! Elég volt!
Mit csinálsz?
Ki adott parancsot neked a hadifoglyok lelövésére?
Állj vigyázzba!
Szégyelld magad!
Menj innen!
Takarodj!
Haditörvényszék előtt fogsz felelni.
- Gyújtsd meg! - Tudom, hogy kell.
Mi bajod van? Mitől vagy rosszkedvű?
Te csak dalolj. Dalolj, és gyújtogass.
Még jó, hogy énekelünk! Átjutottunk a Neretván.
Ne gyászolj, Martin! Lesznek még ágyúink. Jó pár lesz...
Hamarosan olyan boldog leszel, mint ezelőtt.
Azt mondod, boldog?
Boldog akkor leszek, ha már nem lesz háború, meg ágyúk sem. Érted?
Néha mindnyájan így gondolkozunk.
Én robbantok, pusztítok, gyújtogatok. 3 éve romokat hagyok hátra.
Néha arról álmodok, hogy építem a hidakat.
Mit tehetünk? Így van ez, szlovén barátom...
- Menj, mielőtt elkésel! - Nem fogok.
Gyorsabban, tűzszerészek!
Told meg!
Lassan, lassan, elvtársak!
Csak alszik. Csak elaludt.
Nikola. Láthatod, hogy...
Nem halt meg.
Csak elaludt.
Persze, persze! Hadd aludjék...
Vigyétek a házba! Ide hozzátok, elvtársak!
Elvtárs. Nézd, elvtárs...
Milyen szép holtan!
Néz...Minket néz...
Rám néz...!
Nikola! Nikola...!
Nikola, gyere!
Nikola!
- Hogy hívnak? - Mirkó.
- És a tiéd? - Mira.
Tudom ám, bácsikám, minek hívnak téged a többiek.
- Minek? - Ágyús Martinnak.
- De már egy ágyúd sincs. - Nincsen.
Jugoszlávia nagy árat fizetett az ellenállásért.
Lakóinak mintegy negyedét ölték meg a megszállók.
VÉGE Fordítás: Oldfan