Jeg er, uten tvil, den siste av de gamle.
Jeg heter Jack Crabb.
Jeg er den eneste hvite overlevende etter slaget ved Little Bighorn...
Populært kjent som Custers Siste Skanse.
Vel, mr. Crabb...
Jeg er mer interessert i det primitive levesettet til prærieindianerne -
- enn jeg er i skrøner om Custer.
Skrøner?
Kaller du meg en løgner?
Nei da. Det er bare det at...
Jeg er mer interessert i indianernes levevis, -
- enn i eventyr.
Tror du at slaget ved Little Bighorn var et eventyr?
Little Bighorn var ikke typisk -
- for møter mellom hvite og indianere, mr. Crabb.
Nesten-folkemordet på indianerne...
- Nesten hva? - Nesten-folkemordet.
Det betyr utryddelse.
Drapet på et helt folk.
Det var det vi gjorde mot indianerne.
Jeg venter ikke at en gammel indianerbekjemper som deg, -
- skal være enig med meg.
- Slå på den tingen. - Unnskyld?
Slå på den tingen og hold kjeft, sa jeg.
Nå skal du bare sitte der og lære noe.
Jeg kjente general George Armstrong Custer slik han var.
Og jeg kjente indianerne slik de var.
For 111 år siden, da jeg var ti år gammel...
...ble familien min, da de krysset prærien...
...utslettet av en gruppe ville indianere.
Alle ble drept eller dratt vekk av de morderiske kjeltringene, -
- bortsett fra meg og søster Caroline.
Ha det, Jack. Jeg ser deg i himmelen.
Ha det, Caroline.
Vi skjønte ikke forskjellen da, -
- men det var pawnee som hadde angrepet oss før.
Jeg har ikke kastet bort tiden på pawnee siden.
Men dette var ikke pawnee. Han var en cheyennekriger.
Jeg ble senere godt kjent med ham.
Han het "Skygge Som Kommer Til Syne".
Ved første blikk på en indianerleir, -
- tenker man: "Jeg ser fyllingen deres. Hvor er leiren?"
Han tok oss til høvdingen deres.
Han het Gamle Wigwamhuder og ble senere min bestefar.
Hva er de ute etter, Caroline?
Det er helt opplagt hva de er ute etter, Jack.
- Hva da? - Meg.
Wigwamhuder røykte fredspipe med vår eldste mannlige overlevende.
De visste ikke at jeg var kvinne.
Det forklarer hvorfor de ikke voldtok meg.
Jeg tror ikke de kommer til å plage deg, Caroline.
Jeg er ikke så heldig, Jack.
De tar meg i kveld, helt sikkert.
Stakkars Caroline var ikke heldig med menn.
Hun trodde ikke vi ville komme unna og skulle sende hjelp til meg.
Neste morgen var jeg helt alene i indianerleiren.
Cheyennene, som kaller seg Mennesker, -
- hadde ikke tenkt å gjøre meg noe.
Jeg var en hedersgjest, og de ga meg kokt hund til frokost.
Hund er ikke så ille. Hund er fettete, -
- men kjøttet er veldig delikat, spesielt når man sulter.
Menneskene adopterte meg som en av sine egne.
Skygge Som Kommer Til Syne lærte meg pil og bue -
- og snikjakt på vilt.
Brenner Rød l Solen viste hvordan jeg skulle beskytte min bleke hud.
Noen indianere, som Brenner Rød, blir faktisk solbrente.
Min virkelige lærer var min nye bestefar, Gamle Wigwamhuder.
Han lærte meg å tyde spor, cheyennespråket og mye annet.
For en gutt var det et slags paradis.
Jeg lekte ikke bare indianer, jeg levde indianer.
En ting plaget meg:
Jeg var spedbygd og nesten den minste i flokken.
Pawneene stjal syv av hestene våre. Det blir kamp.
Men du kan ikke dra. Du er for liten og svak, som en jente.
Løp din vei, ellers sparker jeg deg.
Indianerne hadde ikke hørt om nevekamp, og det forbløffet dem.
Hvordan gjorde du det?
Unnskyld, Yngre Bjørn. Jeg mente ikke å skade deg.
Du må aldri være lei deg for å slå en fiende -
- med mindre du vil ha ånden hans.
Jeg hadde fått min første virkelige fiende.
Det var en gang et menneske, og han var veldig liten.
Men han vant et navn: Lille Mann. Har du hørt om ham?
Nei, bestefar.
Han ble med på en krig mot pawneene.
Men pawneene var mange.
En etter en ble Menneskene drept.
Lille Mann var veldig modig.
Pawneene ropte til ham: "Hvis du slutter å slåss, skal vi la deg gå."
Men Lille Mann svarte: "Det er en god dag å dø på."
Til slutt kuttet de av ham hodet, men han fortsatte å slåss uten hode.
Han red blant pawneene som en virvelvind, -
- og hodet som satt på et spyd, -
- begynte å rope krigsropet.
Pawneene klarte ikke mer, og de flyktet.
Da de så seg tilbake, så de kroppen til Lille Mann -
- som lå nede blant vennene hans.
Lille Mann var liten, -
- men motet hans var stort.
Menneskene trenger ikke en gutt som kriger -
- hvis han ikke har temperament til det, og det hadde ikke Lille Hest.
Hvis han ville bli igjen hos kvinnene, var det greit for Menneskene.
Vi lar hestene være igjen her. Dere to kan holde dem.
Nei. Jeg vil ikke bli her. Jeg vil dra til pawnee-leiren.
Du er ikke engang et Menneske.
- Du er hvit. - Han trodde ikke på det selv.
Yngre Bjørn prøvde bare å fornærme meg.
Lille Hvite Mann... Lurer stakkars pawnee.
Stor spøk. Vil du spise?
Pawneene smisker alltid for hvite.
Lille Hvite Mann ikke sint, hva?
Se? Pawnee venn.
Tar seg av dårlig indianer for Lille Hvite Mann.
Jeg følte meg dårlig pga. den stakkars pawneen.
Jeg mente ikke å drepe ham. Jeg skulle bare distrahere ham.
Yngre Bjørn var en sann fiende.
Jeg gir deg disse hestene, men jeg skylder deg et liv.
Å redde livet hans var den siste fornærmelse.
Gutten er ikke lenger en gutt.
Han er en kriger. Han er liten i kropp, men hans hjerte er stort.
Hans navn skal være Lille Store Mann.
- Hvorfor dreper de kvinner og barn? - Fordi de er rare.
Jeg tror ikke det vet hvor jordens sentrum er.
Vi må krige mot disse feigingene og lære dem en lekse.
Det blir første gang, min sønn, at jeg møter de hvite som fiender.
Jeg vet ikke om du husker det, før du ble et Menneske -
- og like kjær en sønn for meg, -
- som de jeg lagde med Bøffelveltende Kvinne og de andre.
Men jeg skal ikke snakke om den ulykkelige tiden.
Hvis du mener det er ille å ri mot de hvite skapningene, -
- kan du holde deg unna kampen. lngen vil tenke ondt om det.
Bestefar, jeg synes det er en god dag å dø på.
Mitt hjerte svever som en hauk.
Gamle Wigwamhuders krig mot de hvite var ganske ynkelig.
lkke det at Menneskene ikke var modige.
lngen krigere på jorden er modigere enn et Menneske.
Wigwamhuders og de hvites idé om krig var forskjellig.
Halvparten brukte ikke engang våpen.
Det de gjorde var å "gi støt", slå fienden med en liten pinne.
Slik lærte Menneskene feigingene en lekse og vant en krig.
Skygge!
Repetergeværer mot pil og bue.
Jeg forsto ikke at de kunne være så stolt av å vinne med slike odds.
Gud signe George Washington!
Plutselig spratt ordene ut av munnen min.
Gud signe min mor!
Din morderiske idiot!
Må jeg kutte strupen din for at du skal se jeg er en hvit mann?
- Hvit? - Klart jeg er hvit.
Sa jeg ikke: "Gud signe George Washington"?
Hva slags indianer ville sagt noe så dumt?
Lån meg den til å få av malingen.
Soldatene tok meg under sine vinger og overleverte meg -
- til prost Silas Pendrake, -
- for moralsk veiledning og en kristen oppdragelse.
- Kan du kjøre en karjol, gutt? - Ja, sir. Det kan jeg.
Du er en løgner, gutt.
Hvis du ble oppdratt av indianerne, kan du ikke kjøre karjol.
Vi må banke løgnen ut av deg.
Kjære Jack.
Velkommen til ditt nye hjem.
Dine vanskeligheter er over, -
- nå som du er omfavnet av kristen kjærlighet.
Vel, gutt, har du mistet taleevnen?
- Hyggelig å møte din datter, sir. - Du snakker til min kone, gutt.
Stakkars gutt. Stakkars venn.
Tenk på årene med lidelse, forsakelse og motgang -
- blant de forferdelige villmennene.
Guttens forsakelse, min kjære, har vært mer åndelig enn fysisk.
Indianerne vet ingenting om Gud og moralsk rett.
De spiser menneskekjøtt, bedriver hor, utroskap, kvinnehat, -
- og omgås stadig djevelens tjenere.
Det må være vår oppgave... Nei, vår kristne plikt -
- å banke ut elendigheten. - Slå gutten?
- Ikke mens det er liv i meg. - Jeg kunne ha kysset henne.
lkke bokstavelig talt, min kjære. Jeg mente å slå ham symbolsk.
Stakkars gutt. Han har ikke engang badet.
- Jeg kjenner duften av mat. - Jeg skal vaske gutten.
- Det er middagstid. - Det er min kristne plikt -
- å gi gutten et øyeblikkelig, grundig bad.
- Kle av deg, kjære. - Kle av meg?
- Ja. - Alt?
Hver eneste tråd. Men jeg skal se bort når det er nødvendig.
Det beste badet jeg har hatt i mitt liv.
Du forstår vel, kjære Jack, at prost Pendrake ikke tar helt feil?
Hva? Hva, frue?
Jesus er din frelser. Du forstår det, ikke sant, kjære Jack?
- Å, Gud. Ja, mrs. Pendrake. - Mener du Jesus, Jack?
Ja. Ja, frue. Ja, frue.
- Men du må ikke lyve til meg. - Jeg elsker Jesus og Moses og alle.
Det er en stor forskjell.
Moses var hebreer, -
- men Jesus var ikkejøde, som deg og meg.
Er du ikke ferdig med å vaske gutten?
Jeg gir barnet viktig religionsundervisning.
Jeg vil spise.
Han ser ut som et velutviklet barn.
Greit, kjære. Reis deg opp og la meg tørke deg.
Jeg skal selvfølgelig se bort.
Tre ut av karet.
Du er faktisk ganske velutviklet, Jack.
Du er liten, men kjekk å se på.
Visste du det?
- Nei, frue. - Vel, det er du.
Derfor må du få en fullstendig religionsundervisning.
Jentene kommer til å være etter deg.
- Og, Jack... - Frue?
Deri ligger galskap.
Hvor da, frue?
Du vil forstå disse tingene bedre når du er eldre.
Poenget er, min kjære gutt, at vi alle må motstå fristelser.
Renhet er belønning i seg selv.
Kjære Jack...
Velkommen til ditt nye hjem.
Kle på deg nå...
Og kom inn til middag.
Jeg gikk på skolen og lærte å skrive og regne på nytt.
Det var rart, men mrs. Pendrake underviste meg og jeg lærte raskt.
Men det var én ting jeg ikke visste noe om. Synd.
Jeg tok deg ved helvetesporten!
Guds hånd må tukte mannens legeme.
Det er verdt det, kjære Jack.
Det er verdt en million ganger mer å være ren og god, -
- å vandre på rettskaffenhetens stier.
Det finnes ingen lykke som det. Tror du på meg, Jack?
Ja, frue. Det gjør jeg.
Slik begynte min religiøse periode.
Jeg var en god salmesanger, og jeg tullet ikke heller.
Jeg var blitt frelst.
Jeg døper deg i Faderens, Sønnens og den Hellige Ånds navn.
Herre, se ned på denne stakkars gutten som levde blant hedningene, -
- rens ham for fordervelsen av deres skjendige og hedenske måter.
La ham bli født på nytt og renset igjen i ditt navn.
Jeg døper deg i Faderens, Sønnens og den Hellige Ånds navn.
Mrs. Pendrake hadde rett når det gjaldt fristelse.
Jeg hadde ingenting med skamløse kvinner å gjøre.
Jeg fortalte henne om min seier over fristelsen, -
- og vi leste Bibelen i en time for å feire.
Ettersom ukene gikk, ble jeg stadig mer forelsket i mrs. Pendrake, -
- på det åndelige plan, naturligvis.
- Da drar jeg og handler. - Gutten er dårlig for tiden.
Hvorfor ikke ta ham med på en luftetur?
- Han ville bare kjedet seg. - Nei, det vil jeg ikke, frue.
Greit. Bli med meg, Jack.
God morgen, mr. Kane.
Dette er Jack, min adoptivsønn.
- Hva kan jeg friste deg med, frue? - La meg se.
Jeg tror jeg tar en sassafrasdram.
- Hva med deg, kompis? - Jeg tar det samme.
Glem meg, mr. Kane. Jeg må handle litt.
Det ville kjede deg fryktelig. Bli her og spis litt kake.
- Jeg tar meg av ham, mrs. Pendrake. - Tusen takk, mr. Kane.
Butikken var noe for seg.
Særlig tappekranen med elefanthode.
Jeg lekte med den og moret meg.
Så, plutselig, fikk jeg en fryktelig følelse.
Hvor var det blitt av fyren?
lkke.
Ditt hedenske udyr.
Hjelp.
Din djevel. Din urene, skitne djevel.
Din hedning. Nei... ja.
Nei. Hjelp! Jeg dør.
Hun ropte om hjelp, -
- men jeg fikk ikke inntrykk av at hun ville bli reddet.
Det var enden på min religiøse periode.
Jeg har ikke sunget en salme på 104 år.
Etter å ha sultet en stund, ble jeg med en svindler, -
- som het Allardyce T Meriweather.
Etter mrs. Pendrake, var ærligheten hans forfriskende.
Meriweather var en veldig smart mann, -
- men han hadde det med å miste deler av seg selv.
Da jeg ble med ham, var hans venstre hånd og venstre øre borte.
Vi skal få se et mirakel. Kraften til denne eliksiren er blitt bevist...
Gå!
I løpet av mine år med Meriweather, -
- mistet han et øye da et femte ess falt ut av ermet hans.
Det vippet ham ikke av pinnen. Bedrag var hans liv, -
- selv om det forårsaket at han gradvis svant hen.
Du blir bedre, men kan visst ikke bli kvitt det anstrøket av ærlighet.
Den fordømte indianeren, Gamle Tipi, ødela deg.
- Mener du Gamle Wigwamhuder? - Han ga deg en visjon -
- om moralsk orden i universet, og det finnes ingen.
Stjernene glitrer i tomrom, gutt, -
- og den tobeinte skapningen smir renker drømmer til ingen nytte.
Til ingen nytte, Jack.
- Hørte du noe? - Hør på meg!
En tobeint skapning tror hva som helst.
Og desto mer sinnssvakt, jo bedre. Hvaler snakker fransk på havbunnen.
Araberhester har sølvvinger.
Pygmeer parer seg med elefanter i Afrika.
Jeg har solgt alle de forslagene.
Kanskje vi alle er idioter, og ingenting spiller noen rolle.
Hold deg til Allardyce Meriweather, og du får gå i silke.
Jeg vet ikke om jeg vil bruke silke.
Hva annet enn silke kan en begavet mann bruke?
Tjære og fjær.
Greit. Stå stille.
Ikke rør dere, med mindre dere vil ha litt dagslys i leveren.
Hva bringer deg ut i villmarken på denne tiden, sir?
- Er det dem? - Ja.
Jeg har sett denne unge før et sted.
- Jeg har aldri vært på disse trakter. - Du ser kjent ut, småen.
Hva har du inni der? Lut?
Du kan ikke vente at jeg skal røpe dens bestanddeler.
Sir, vær så snill. Du lar dyrebar medisin gå til spille.
Syv personer er halvdøde på grunn av medisinen. Hva er det?
Ingenting skadelig, det forsikrer jeg deg.
- Hva? - For det meste vann.
Whisky, litt pepper, nellikolje...
Pepperrot...
- Hva er det? - Hva da?
Det er et dusin slangehoder, for å gi den styrke.
Greit, gutter.
Jeg ble tatt, Jack, det er alt. Livet inneholder et fnugg av risiko.
Du vet ikke når du er slått.
Slått? Jeg er ikke slått. Jeg er rullet i tjære og fjær, det er alt.
Greit, gutter. Jeg tror de har blitt ridd nok.
Jeg vet jeg har sett deg før. Hva heter du, gutt?
- Jack Crabb. - Herren i det høye!
Jeg har rullet min bror i tjære og fjær!
Det er vidunderlig, Jack.
Jeg kan gi deg noe du aldri har hatt før, -
- og noe jeg aldri har hatt før heller.
- Et ordentlig... familieliv. - Ja.
Du er tilbake i families skjød.
Nå er det din tur.
Jeg vet ikke noe om skytevåpen. Jeg har aldri båret et.
Hva slags oppdragelse ga indianerne deg?
Aldri båret skytevåpen? En mann er ikke hel uten skytevåpen.
- Lag slangeøyne. - Lag hva?
Sånn.
Greit.
Nå... Trekk og skyt den flasken før du rører revolveren.
Hvordan kan jeg gjøre det før jeg rører den?
Prøv.
Dæven svarte! Ja.
Det er mulig å fyre av en revolver før man rører den.
Det krever selvfølgelig lynraske reflekser...
...og omfattende slangeøyd konsentrasjon.
Kast opp tre.
- Selv Hickok kan ikke treffe tre. - Kast opp tre.
Den fødte revolvermann.
Og slik gikk jeg inn i revolverperioden min.
- Du er i veien. - Beklager, jeg så deg ikke.
Det er dumt av meg å ta opp all den plassen.
- Gi meg en brus. - Ja, sir. Med en gang, gutt.
Brusgutten, det var det de kalte meg.
Han vil ha brus.
- Noe galt med det, fremmede? - Nei, ingenting, venn.
Jeg beundrer deg faktisk.
- Hvem er du? - Jeg er Wild Bill Hickok.
Vel, jeg er...
- Det er en fornøyelse å treffe deg. - Det er gjensidig, venn.
Ta med brusen din hit og sett deg en stund.
Jeg kan knuse tre flasker som kastes i luften.
Det kaller jeg skyting.
Hvor mange menn har du plaffet ned?
- Jeg husker ikke. Enn du? - Å, rundt...
To dusin.
- Er det sant? - Nei, det var ikke sant.
Under revolverperioden min, var jeg en forferdelig løgner.
Jeg ville ikke ha beregnet totalen din så høyt.
Ikke for å fornærme, men du har ikke mord i blikket.
- Ikke som den gribben der borte. - Han? Han er bare en fyllik.
- Hva er du så nervøs for? - Å bli skutt.
Jeg har fullt hus! Jeg har... Jeg har fullt hus.
Nå fikk du meg til å bli det.
Beklager.
Hold skansen, gamle venn, mens jeg henter en flaske til.
- Kjente du mannen, Bill? - Jeg har aldri sett herren før.
Mr. Hickok, den mannen er virkelig død.
Fikk ham gjennom både lungene og hjertet.
Jeg selger revolvermanndrakten din og leverer inn revolvere din.
- Beklager, Caroline. - Det finnes ikke noe mer ubrukelig -
- enn en revolvermann som ikke kan skyte folk.
Mannfolk!
Og der forsvant min families skjød.
Etter religion, slangeoljebransjen og revolvermannlivet uten suksess, -
- skaffet jeg en partner og ble en respektabel butikkeier, -
- og giftet meg med Olga, en svensk jente som knapt kunne engelsk.
Bevar øyeblikket.
Ja.
Skal jeg bære deg over dørstokken, Olga?
Det er skikken.
Det er ikke mye nå, Olga, men vi har store planer.
Fri handel og ærlig svette.
Det ser ut som om jeg betaler to ganger for de samme varene.
Butikkens regninger.
- Jack ville ikke gjort det mot meg. - Jack, nok av regninger. Kom og hvil.
Jeg må ha gjort en feil.
Jack, hvile, kroppen. Du trenger det.
Ja.
Kanskje det.
Hvile!
Så, så, Olga. Det kommer til å gå bra.
Forretningspartneren min viste seg å være en tjuv.
- For en patetisk scene. - Ja, sir.
En ruinert og fortvilet familie, ødelagt av økonomisk vanskjebne.
- Jeg synes det er rørende. - Ja, sir.
Jeg glemmer ikke første gang jeg så general George Armstrong Custer.
Ruinert! Det var det vi pleide å ha. Ruinert!
- Har du noen annet geskjeft? - Vel, general... lkke egentlig.
- Så følg mitt råd. Dra vestover. - Vestover?
- Min kone er redd for indianere. - Du har ingenting å frykte.
Jeg gir deg min personlige garanti.
Olga!
- Slå ham! - Unnskyld, bror.
Jeg tror vi unnslipper.
- Slipp meg ut! Jeg har en pistol. - Vi må være siviliserte.
"Da sotten var forbi, sa Herren..."
Grip tøylene!
- Gi meg geværet! - Nei, det er mitt!
Jeg skal beskytte deg.
Olga!
Jeg dekket tre stater -
- og hundrevis av kvadratkilometer på leting etter Olga uten hell.
- Hei, Crabb. - Whisky.
De gir deg en av squawene sine for litt whisky.
Det vil spare deg for mye leting.
Jeg lette overalt etter min kone, men fant henne ikke.
Til slutt måtte jeg dra dypere inn i cheyenneland.
Jeg trodde ikke det var farlig -
- for jeg snakket cheyenne og hadde vært et Menneske selv.
- Drep ham. - Jeg stjal ikke hestene, bror.
Hvorfor kaller du meg "bror"? Slutt med det.
Jeg er ikke din bror. Jeg er et Menneske.
Du har vel aldri hørt om Lille Store Mann?
Lille Store Mann var min bror, men du er ikke ham.
Han ble drept etter å ha tatt livet av mange blåjakker.
- Så du liket? - Han ble til en svale og fløy sin vei.
- La oss drepe ham. - Skygge! Du ble skutt der.
Jeg plukket deg opp og satte deg på en hest.
Møkk På Nesen. Har du fremdeles den svarte hesten?
Pawneene stjal ham da vi slo leir på Gammel Kvinnes Bak -
- for fem vintrer siden.
Det er noe jeg ikke forstår.
Det er en smerte mellom ørene.
Min sønn, å se deg igjen får mitt hjerte til å sveve som en hauk.
Sett deg ved siden av meg.
Jeg har med en gave til deg, bestefar.
Er det hatten jeg pleide å eie, men mykere og tykkere?
Nei, bestefar, det er en annen.
Vi må røyke for din tilbakekomst.
Jeg så deg i en drøm.
Du drakk fra en kilde som kom fra den lange nesen til et dyr.
Jeg kjente ikke igjen dyret.
Langs nesen hadde han to horn, -
- og vannet som strømmet fra nesen hans var fullt av luft.
Han snakket om tappekranen med elefanthode i kolonialen.
Det var ikke første gang Gamle Wigwamhuder var sanndrømt.
lkke vær sint på Brenner Rød, Skygge og de andre.
De hadde dårlige erfaringer med den hvite mann.
Jeg har tenkt på og snakket om og røykt på denne saken, -
- og min avgjørelse er at...
Lille Store Mann har kommet tilbake.
Det var litt av en hjemkomst.
Lille Store Mann.
Det var Lille Hest, gutten som ikke ville slåss mot pawneene.
Husker du ikke meg?
Dette gjør vondt i mitt hjerte. Jeg tror jeg må gråte.
Han var blitt en heemaneh, et ord som ikke kan oversettes.
Og han var en god en. Menneskene verdsatte ham høyt.
- Hallo, Yngre Bjørn. - Ha det.
Det var gutten jeg hadde reddet, til hans store forlegenhet.
- Fanget du kaninene på jaktturen? - Nei.
Ikke gi kaninene du ikke fanget til Bøffelveltende Kvinne.
Yngre Bjørn hadde blitt en motsatt, de farligste av cheyennekrigerne, -
- for måten de lever på driver dem halvt fra vettet.
Bortsett fra i kamp, gjør en motsatt alt baklengs.
Han sier "ha det" når han mener "hallo", "ja" når han mener "nei", -
- går gjennom busker istedenfor på stier, -
- og vasker seg med jord og tørker med vann og så videre.
Jeg trodde du var død.
Hvorfor har du kommet tilbake, når ingen vil se deg?
Du må ikke snakke sånn til ham. Du skylder ham et liv.
Jeg er glad jeg sa det. Hallo.
Det skulle bety: "Unnskyld. Ha det".
Men han var ikke lei seg. Han hatet meg fremdeles.
- Jeg har en hvit kone, bestefar. - Har du det?
Det er interessant.
- Lager hun mat og jobber hardt? - Ja, bestefar.
Det overrasker meg.
Viser hun behagelig entusiasme når du bedekker henne?
Vel, ja, bestefar.
Det overrasker meg enda mer. Jeg prøvde en av dem en gang, -
- men hun viste ingen entusiasme.
Ikke alle de hvite er gale, bestefar.
Det var godt å høre, min sønn.
- Jeg trodde det. - Nei da.
Jeg kjenner en som er like modig som et Menneske.
Jeg vil gjerne møte ham og røyke med ham.
- Hva heter han? - Han heter general Custer.
General Custer.
- Hva betyr det navnet, min sønn? - Det betyr...
- Langt hår. - Bra navn. Hvordan vant han det?
Han vant det i de hvites krig for å sette de svarte fri.
Nettopp. De svarte hvite mennene.
Jeg kjenner dem.
Det sies at en svart hvit mann en gang ble et Menneske.
Men stort sett er de merkelige skapninger.
Ikke så stygge som de hvite, -
- men de er like gale.
Du kommer tilbake til Menneskene. Jeg drømte det i går.
Jeg så deg og konene dine da du krøp fra den ene til den andre.
- Koner, bestefar? - Å, ja. Tre eller fire.
Det var mørkt, og de lå under bøffelpledd.
Men det var bra kopulasjon, min sønn.
Menneskene tar bare én kone. Hvordan kan jeg ha tre eller fire?
Jeg vet ikke. Det bekymrer meg.
Jeg trodde ikke jeg ville se ham igjen.
Hvis jeg blir speider, vil jeg nok finne kona mi igjen.
Cheyennene tok henne da vi dro vest, som du rådet oss til.
Jeg? Det er umulig. Jeg har aldri sett deg før.
Du kjenner meg ikke igjen, sir.
Forøvrig ser du ikke ut som en speider.
En speider har en bestemt fremtoning, som Kit Carson.
Men du har det ikke. Du ser ut som en eseldriver.
Jeg vet ingenting om esler.
Jeg kan si hva en mann gjør bare ved å se på ham.
Se på hjulbeina, de sterke armene.
Denne mannen har drevet med esler i årevis.
- Ikke sant? - Jeg...
Jo, sir.
- Ansett eseldriveren! - Ja, sir.
Bort hit. Kom igjen.
Jeg ville ikke hatt kona mi tilbake etter indianerne.
Det beste ville vært en kule i hodet.
Jeg er uenig, og jeg vil ha kona mi tilbake.
En av pawneene så en gruppe med utøyet slå leir nede ved elva.
Vi rir i morgen tidlig!
Var det noen hvite kvinner der?
Jeg råder deg til å ta hevn over de indianerne.
Greit. Spar kvinner og barn om mulig.
Kom igjen.
Hei! Nei!
- Han sa spar kvinner og barn! - Slipp geværet mitt.
Din helvetes jævel!
Din drittsekk!
Jeg skal drepe deg.
Hvis ikke indianerne prøvde å drepe meg for å være hvit, -
- prøvde de hvite å drepe meg for å være indianer.
Det var fryktelig. Pawnee-speidere og soldater drepte alt de så.
Skygge! Bror, la oss snakke.
Skygge...
Der fikk jeg ham! Jeg sparer deg til hengingen.
Jeg kan ikke beskrive hva jeg følte. En fiende hadde reddet meg -
- ved å myrde en av mine beste venner.
Verden var for latterlig til at det var noen vits i å leve i den.
Det var derfor Skygge var der og kjempet så hardt.
Jeg satt der og så babyen kom til verden.
Kvinnen pustet, men kom ikke med en lyd.
Hvis hun var en kvinne, da. Hun så ut som en jentunge.
Jeg kunne ikke ta øynene fra jenta og babyen.
La oss komme oss vekk. La pawneene gjøre ferdig jobben.
Hør på meg. Hvis du er i slekt med Skygge, -
- så kjenner du Lille Store Mann.
Jeg var venn av Menneskene til de stjal min kone.
Er du Skygges kone?
Hans datter?
- Hvor er mannen din? - Drept.
- Hva heter du? - Solskinn.
Jeg skal ta deg med meg og bytte deg mot min kone.
Ved de buskene.
Vent her.
Hallo, bestefar.
Vær hilset, min sønn. Vil du spise?
- Hva har skjedd med halsen din? - Det er et sår.
Det kuttet av tunnelen hvor lyset reiser til hjertet.
- Er du blitt blind? - Nei da.
Øynene mine ser, men hjertet mottar det ikke lenger.
- Hvordan skjedde det? - Hvite menn.
- Hvor er Bøffelveltende Kvinne? - Drept.
Hvit Elgkvinne også, Møkk På Nesen og Høy Ulv.
- Og mange andre. - Og Brenner Rød?
- Ja. - Brenner Rød l Solen?
Drept.
Hans kone, hans barn, og mange flere.
Hater du dem? Hater du de hvite mennene nå?
Ser du denne tingen? Beundrer du menneskeheten ved den?
Fordi Menneskene, min sønn, -
- de tror alt er i live.
Ikke bare menn og dyr, men også vann, jord, stein.
Og også tingene fra dem, som dette håret.
Mannen dette håret kom fra, er skallet på den andre siden, -
- for nå eier jeg skalpen hans!
Det er slik det er.
Men de hvite mennene tror at alt er dødt.
Stein, jord, dyr, -
- og folk - selv deres eget folk.
Hvis ting prøver å leve, vil hvite menn drepe dem.
Det er forskjellen.
Du skal bli hos oss, min sønn.
Ett år senere var jeg fremdeles hos dem.
Etter å ha vandret i konstant fare for å bli drept -
- av hvite nybyggere eller hvite soldater, -
- kom vi til et sted kjent som Indian Nations.
Det var et landområde ved Washita-elva -
- som var blitt gitt i gave til indianerne -
- av Kongressen og av De forente staters president.
Vi var trygge der.
Det var indianerland...
...så lenge gresset gror, vinden blåser og himmelen er blå.
Din nye sønn sparker fælt i dag.
Jeg tror han vil komme ut og se faren sin.
Be ham vente til jeg er ferdig med middagen.
Ja, men jeg tror ikke han vil vente mye lenger.
Så fint at jeg har en ektemann som kommer med mye vilt og mat.
Min sterke mann kommer med mye mer enn vi trenger.
Det er mange Mennesker her, fra mange steder.
Det er trist. Mange ektemenn har blitt drept av den hvite mann.
- Mange sover alene og gråter. - Vær stille nå. Jeg fordøyer.
Jeg tror mine søstre er her.
Dine hva?
Gravende Bjørn, Lille Elg og Maiskvinne. Jeg tror de er her.
- Hva mener du? - Jeg tror de er det.
Du kommer med mye mer mat enn vi trenger.
Det er veldig trist. De har ingen ektemenn, og de gråter.
Det er synd.
Gravende Bjørn fikk baby og mistet den. Maiskvinne også.
- Men Lille Elg fikk ingen baby. - Hva skal jeg gjøre med det?
Jeg visste at du ville forstå.
Gamle Wigwamhuders drøm holdt på å gå i oppfyllelse.
Jeg ville prøve å holde meg unna bøffelpleddene.
Tre unge og friske kvinner uten mann i hvem vet hvor lenge.
Jeg krympet meg som en edderkopp på en varm ovn.
Det er Lille Store Mann.
Yngre Bjørn, det er Lille Store Mann.
Han er ikke en motsatt lenger. Han har en kone.
Hun er trinn og jobber hardt, men hun har ham under tøffelen.
Når jeg tror at gribbene har spist deg, kommer du tilbake.
Det skal jeg gjøre til du betaler livet du skylder meg.
Jeg hørte deg.
Kom til tipien min og spis.
Vi ble fanget i cheyennenes gjestfrihet.
Jeg er en viktig mann, mye viktigere enn deg.
Jeg har en kone og fire hester.
Jeg har én hest og fire koner.
Det kan så være, men min kone er en veldig god kone.
Ser du?
Der er du, din krypende prærieulv.
Hva skal vi spise? Denne utsultede anda?
Hvem er tiggeren du har tatt med deg?
Rens den!
Det var Olga. Jeg hadde funnet henne.
En and.
Olga hadde sannelig lært seg mye cheyenne.
Jeg forstår det ikke.
Vanligvis er denne kvinnen mild som en due.
Jeg skulle ikke snakket slik til en fremmed. Bli og spis.
Ser du hvor god hun er? Jeg er en vidunderlig elsker.
Gå inn i min tipi. Hun tilbereder anda til deg.
Det er i orden. Jeg er ikke sulten.
Du ydmyket ham.
Ha det, Yngre Bjørn.
Du ser trøtt ut, Lille Store Mann.
Vil du komme inn i min tipi og hvile på myke skinn?
Kan du ikke bo hos meg, så kan jeg bli din kone?
Takk for at du inviterte meg.
Jeg må fikse håret mitt for å synge i kveld.
Ha det, Lille Store Mann.
Ha det, Lille Hest.
Endelig fant jeg Olga.
Men jeg hadde mistet henne for lenge siden, -
- og jeg så ingen grunn til å gi meg til kjenne for henne.
Bestefar.
Hvorfor har du flyttet så langt fra vår flokk?
Hestene prøver å fortelle meg noe.
Jeg hadde en drøm i går kveld. Hestene holdt på å dø.
Jeg hørte dem skrike.
Jeg hadde lært å respektere Gamle Wigwamhuders drømmer, -
- men for en gangs skyld var vi på et trygt sted.
Hvorfor hater du søstrene mine?
Jeg hater ikke søstrene dine.
Det er bare det at...
...den Store Ånden forteller meg...
Hvor skal du?
Sønnen din vil ikke vente lenger. Han vil komme ut og se sin far.
På indianervis gikk Solskinn sin vei for å føde barnet.
Da jeg så henne gå, -
- ville den Store Ånden at jeg skulle gå inn i tipien.
Hvem vil være først?
- Hvem er dette? - Det er meg.
Du er vel så god som noen.
Jeg trodde hun var den minste og at det ville bli lett.
Men Gud hjelpe oss, unge jenter er dødelige.
Men den Store Ånden var med meg, og jeg overlevde.
Det eneste var at, da jeg skulle til å fare fredelig...
Nei, bli her.
- Ikke ennå. - Kanskje jeg kommer tilbake senere.
Det var bare tomt snakk.
- Hvem er dette her? - Gravende Bjørn.
Hun ble ikke kalt Gravende Bjørn for ingenting.
Bli her. Maiskvinne er for trøtt.
Hun høres ikke trøtt ut.
Det er ikke henne. Det er Lille Elg.
Det er begge to. Lille Elg, legg deg til å sove.
Du også.
Gravende Bjørn...
Hvor er du, Maiskvinne?
Jeg var heldig som kom til henne sist.
De andre også?
Ja.
Jeg visste du var en god mann.
Her er din nye sønn.
Jeg var på nippet til å bli ren indianer, -
- og jeg ville trolig ha tilbrakt resten av livet -
- med Solskinn og hennes søstre.
Noen ganger gror ikke graset, vinden blåser ikke og himmelen er ikke blå.
Noe er galt med hestene. Ulver. Bestefar er der...
Her. Gå inn. lkke forlat tipien.
- Hva er galt med hestene? - Hører du ikke det, min sønn?
Hvorfor så jeg dem ikke i drømme?
Solskinn!
Bestefar, du må komme deg inn.
Hvorfor, sønn? Det er en god dag å dø på.
Vi må komme oss til elvebredden!
Jeg er blind. Jeg kan ikke slåss.
Jeg flykter ikke. Er det min dag å dø, vil jeg gjøre det her, innenfor en sirkel.
Elva er del av den store sirkelen til vannene og jorden.
Ja, men soldatene vil drepe oss før vi kommer til elva.
Bestefar, du så ingen soldater i drømmen din, -
- og det betyr at de ikke kan se deg nå.
- Tror du det? - Ja! Hva ellers betydde den?
- Jeg tror du har rett. - Så la oss dra til elvas sirkel!
Jeg har aldri vært usynlig før.
Det er for sent. Vi er avkuttet.
Vi er usynlige.
Bestefar, vent!
Bestefar!
Det høres latterlig ut, men soldatene prøvde ikke å stoppe oss.
Det var vel så sprøtt at de ikke kunne forstå det.
Kanskje de trodde vi var fanger -
- siden Gamle Wigwamhuder gliste som en vaskebjørn.
Kanskje var vi virkelig usynlige.
Jeg vet bare at vi gikk rett gjennom dem til elva.
Omring leiren, gutter!
- Det var ekstremt fornøyelig. - Så fint, bestefar.
Kaptein!
- Kaptein, skyt indianernes hester. - Unnskyld, sir?
Jeg skal skyte hestene.
- Solskinn. - Ja, sir.
Din selvgode fromhet begynner å irritere meg.
Jeg sa ingenting, sir.
Du syns det er sjokkerende å skyte hester.
La meg fortelle deg at kvinnene er langt viktigere enn hestene.
De formerer seg som rotter. Dette er en lovlig aksjon, -
- og mennene har streng ordre om ikke å skyte kvinner.
Med mindre de nekter å overgi seg.
- Stemmer ikke det?! - Jo, sir.
Solskinn!
Løp!
Nei!
- Hvor skal du? - Melding til generalen.
Vent et øyeblikk.
- Hva er dette? - Søle, sir.
Det er ikke søle. Det er indianermaling.
Og det er en indianerkniv.
Hvilket kompani er du i? Hva heter din kompanisjef?
- Hva er problemet, kaptein? - Jeg tror vi har en overløper.
Han bruker indianermaling og vet ikke hvem som er kompanisjef.
- Før ham bort og heng ham. - General!
Husker du meg ikke? Jeg er Jack Crabb, eseldriveren!
- Eseldriver? - Jeg søkte jobb som speider, -
- men du kunne gjette mitt yrke bare ved å se på meg.
Ja, jeg tror jeg husker det.
- Hvordan ble du en overløper? - Jeg er ingen overløper, General!
Jeg ble tatt av cheyennene og holdt fanget!
De tok kaktuspigger og stakk dem i meg!
Men jeg bare lo og ba dem fortsette.
- Lo du? - Jeg brølte av latter.
Ellers ville jeg ikke vært her.
Det er vanskelig å innrømme en feil.
Kaptein.
Din forhastede vurdering var helt feil!
Er du ikke glad for at jeg forhørte mannen nærmere?
Jo, sir.
Vær forsiktigere i fremtiden, kaptein.
Jeg tar teen nå, korporal.
Hva gjør du her oppe, eseldriver?
Ingenting. Jeg kom med teen, general.
Og jeg...
...ville takke deg igjen for å la meg leve.
Hvorfor står du til siden?
Snu deg denne veien.
Du kom hit for å drepe meg, ikke sant?
Og så mistet du motet.
Jeg hadde rett. Du er en overløper, men ingen cheyennekriger.
Custer hadde rett. Jeg var fullstendig mislykket som indianer.
Skal jeg henge deg?
Jeg tror ikke det. Kom deg ut herfra.
- Skal du ikke henge meg? - Ditt elendige liv -
- er ikke verdt omgjøring av en Custer-avgjørelse.
Det var det verste han kunne ha gjort mot meg.
Det var ingenting igjen av min selvrespekt.
Jeg kunne ikke dra tilbake, så jeg ble hos de hvite og ble en fyllik.
Du er et trist syn, mann. Du skulle holdt deg til brus.
- Hvordan har du det, Bill? - Bra. Jeg har forandret meg.
Det er bra.
Hei, Bill. Jeg trenger en drink mer enn selve livets pust.
Her er 20 dollar. Bli fantastisk full.
Men først går du til barbereren og tar deg et bad.
Kjøp noen klær, så kan vi møtes i saloonen etterpå.
Jeg vet at enhver tulling kan drikke seg til døde.
Jeg vil be deg om en tjeneste.
Saken dreier seg om en enke.
Hun trenger en togbillett ut av byen.
- Gi henne dette. - Klart det, Bill.
Min nye kone er veldig sjalu.
Og denne enken... Hun er litt av en enke!
Jeg tror jeg skjønner hva du mener, Bill.
- Hun heter Lulu Kane. - Nå, Bill.
Bra.
Unna vei!
- Bill! - Han drepte faren min!
Det tok meg syv år, men jeg fikk ham til slutt.
- Hvem var det? - En eller annen gutt.
Mann...
Husker du det vi diskuterte? Om enken?
Ikke fortell kona mi det. Da får jeg virkelig problemer.
Kom inn, fremmede. Uansett hva du vil ha, så har vi det.
Mrs. Pendrake?
Du forveksler meg med en annen, fremmede.
Jeg heter Lulu.
Du heter ikke Lulu. Du er Louise Pendrake.
- Hvem er du? - Jeg er Jack Crabb.
Husker du meg ikke?
Jack Crabb?
Herregud.
Jack... Dette er en gledelig overraskelse.
Dette rommet er romsligere. Hva har du drevet med?
Hva mener du med å sitte på baken?!
- Det er en herre som venter. - Jeg har en herre her også.
Jeg så deg ikke, fremmede.
Er alt i orden? Ring, hvis du trenger noe.
Mottoet vårt er: "Uansett hva du vil ha, så har vi det".
Ja, ja, Jack. Nå vet du det altså.
Dette er et beryktet hus, og jeg er en fallen blomst.
Enken hadde ikke mistet stilen.
Jeg får klump i halsen når jeg tenker på det.
Dette livet er ikke bare slett og syndig.
- Det er ikke moro engang. - Det er vel ikke det, mrs. Pendrake.
Men hvis jeg var gift -
- og fikk komme et par ganger i uka, kunne det vært gøy.
- Men hver kveld er bare kjedelig. - Jeg skjønner det.
Jeg klarer ikke å spare penger.
Kunne jeg spart litt, skulle jeg besøkt min ugifte tante i Washington.
Jeg ville hatt klær, en vogn... Og kanskje gifte meg med en senator.
Du ville blitt en god kone for en senator, mrs. Pendrake.
Du var alltid en snill gutt.
Jeg hadde ofte syndige tanker om deg.
Flere ganger.
Jeg ga nesten etter for fristelsen.
Og nå, her er vi.
Hva gjør du, mrs. Pendrake?
En gang listet jeg meg inn på rommet ditt og sto over deg lenge.
Det var fryktelig fristende å vekke deg.
Jeg skulle ønske jeg hadde gjort det.
Det ville vært deilig syndig.
Er noe i veien, Jack?
- Nei. - Da venter jeg på deg på...
...det private stedet.
Du skulle ha vekket meg den kvelden, mrs. Pendrake.
Dette er fra Wild Bill.
Hans siste ønske er at du drar til din ugifte tante.
Var hans siste ønske å redde meg?
Å, Jack! Jeg må beære det ønsket.
Du kan gjøre det, mrs. Pendrake.
Ja. Jeg kan, og jeg skal gjøre det.
Jeg må gå nå. Ha det, mrs. Pendrake.
Ha det, Jack. Og tusen takk.
Du, Jack...
Hvis du befinner deg i Washington, ta kontakt.
- Hvordan går det, mr. Meriweather? - Strålende.
Se på det - bøffelskinn.
Det er en verden av penger som gresser på prærien, Jack.
Der er Buffalo Bill i egen person.
Ja, sir. Gang det med tusener. Det begynner å bli lite bøfler.
Du ble oppdratt av indianere og bør kunne spore dem.
Vi kan tjene en formue.
- Du har ikke forandret deg, Jack. - lkke du heller.
Vær forsiktig, mr. Meriweather. Du svinner raskt inn.
Du har ikke råd til å miste flere kroppsdeler.
Alle bransjer har et fnugg av risiko. Ha det, kjære gutt.
Så langt nede var jeg. Jeg hadde nådd bunnen.
Jeg ble en einstøing og gjemte meg dypt inn i villmarken.
Så en dag fant jeg noe pelsjegere ser ganske ofte.
Et dyr hadde gnagd av seg beinet for å unnslippe fellen.
Noe klikket i hodet mitt.
Jeg bestemte at livet ikke var verdt å leve, -
- og alt jeg kunne gjøre, var å blande meg med stjernene.
Ha det, Jack.
I det øyeblikket var jeg virkelig gal. Jeg skulle til å hoppe, da...
Tiden hadde kommet for å se djevelen i øyet -
- og sende ham til helvete hvor han hørte hjemme.
Spørsmålet var bare å få ham dit.
Sersjant, ta denne mannen...
...og gi ham klær.
Denne mannen blir uvurderlig for meg, major.
Uvurderlig, sir?
Jeg hengte ham nesten. Nå vil han være speider.
Hans plan er å føre meg bort fra indianervennene sine.
Jeg forstår fremdeles ikke helt, general.
Alt den mannen forteller vil være løgn.
Derfor blir han et perfekt omvendt barometer.
- Stemmer ikke det? - Selvfølgelig, general.
Jeg tror at Custers indianerhat og hans ambisjoner -
- hadde blitt forent.
Han trengte én dramatisk seier til over indianerne -
- for å bli nominert som president for De forente stater.
Det er et sant historisk faktum.
Menn, stopp!
Vi tar en vannpause.
Stig av! Vannpause!
Unnskyld meg, løytnant.
Det er salens sølibat. Jeg hadde muskelkramper i hele natt.
- Gift fra gonadene. - Gift fra hva, sir?
Gonadene. Medisinsk terminologi.
Det er min plikt som din...
Giften stiger fra gonadene til halsen og siver ut til musklene.
Crowene vil vite om du skal ned Medicine Tail-kløften.
- Jaså, vil de det? - Ja, sir.
De hevder at de trenger tid til å synge dødssangen.
Fortell crowene at de er noen kvinner.
Hvis fienden kommer inn bak oss og venter på oss der nede, -
- kommer vi oss aldri ut. - Fiender bak oss?
Ser du noen fiender bak oss?
Ikke for øyeblikket.
Så ikke prøv å omgjøre en Custer-avgjørelse.
Ville det ikke være bedre å sende et lag ned Medicine Tail-kløften?
- Nei, det ville det ikke. - Hvorfor ikke, sir?
Det vil koste oss et viktig overraskelsesmoment.
Men de vet jo at vi er her.
De vet ikke at jeg skal angripe uten skånsel.
- Det er ingen overraskelse. - Jo da.
Ingenting er mer overraskende enn angrep uten skånsel.
General, jeg må protestere mot denne ubesindige avgjørelsen.
En Custer-avgjørelse, ubesindig? Grant kalte meg også ubesindig!
Fylliken i Det hvite hus som kaller meg ubesindig!
Jeg trygler deg om å betenke deg.
Tenk på mennene hvis liv er i dine hender.
- Hva sier du, eseldriver? - Den mannen vet ingenting, sir.
Hva sier du, eseldriver?
Skal jeg dra ned dit, eller trekke meg tilbake?
Jeg hadde ham.
Men nå holdt jeg ikke en kniv i hånden, men sannheten.
Vel?
Hva svarer du, eseldriver?
General...
Dra ned dit.
- Råder du meg til å dra inn i kløften? - Ja, sir.
- Det er vel ingen indianere der? - Jeg sa ikke det.
Det er tusenvis av indianere der nede, -
- og når de er ferdige med deg, er det bare en fettflekk tilbake.
Dette er ikke Washita-elva.
Det er ikke hjelpeløse kvinner og barn som venter på deg.
De er cheyennekrigere og sioux.
Dra ned dit hvis du tør.
Prøver du fremdeles å narre meg, eseldriver?
Du vil ha meg til å tro at jeg ikke bør dra ned dit, -
- men sannheten er at du ikke vil at jeg skal dra ned dit!
Er du beroliget nå, major?
Menn av Syvende!
Seierens time har kommet!
Fremad til Little Bighorn...
...og heder!
Vi har overrumplet dem! Blås til angrep!
Vi har dem på flukt!
Ta ingen fanger!
Kom dere opp! Custer er med dere! Hold dere til meg!
- Hvorfor angriper de ikke? - Det er ingen steder å angripe.
De skyter sine egne hester! Stopp dem!
- Hornblåser! Blås til angrep! - Vi må lage brystvern!
Ikke fortell meg hva jeg skal gjøre, major.
Lag brystvern, menn!
Vis ingen nåde!
Gi dem en salve, sa jeg!
- Vi går tom for ammunisjon. - Nettopp.
Nå går vi tom for ammunisjon. Jeg fortalte ham at dette ville skje.
Men han bare satt der i Det hvite hus og lo av meg.
Den fordømte kosakken!
Vi blir utslettet.
Kom igjen, kristne Amerika.
La pilene fly, barbarer! Jeg er ubeseiret!
Mr. President! Mr. President, fornemme gjester...
...ærede senatmedlemmer, ta indianeren som vi finner ham...
Hvorfor holder du ikke kjeft?
Mr. President, du er full.
Vi kan ikke ha en som deg i Det hvite hus.
- Kom deg på beina og møt fienden! - Gå din vei, general.
Greit. Straffen er døden.
Greit. Da vet du at du og jeg er skuls til slutt.
Neste gang vi møtes, kan jeg drepe deg uten å bli en ond person.
Han drar for å danse sin glede.
Bestefar.
Jeg er glad for å se deg.
Jeg også, min sønn. Hjertet mitt svever som en hauk.
Vil du spise?
Jeg skal ikke spise, for jeg skal dø snart.
- Dø, bestefar? - Ja, min sønn.
Jeg vil dø i mitt eget land, hvor Mennesker begraves i himmelen.
Hvorfor vil du dø, bestefar?
Det er ingen annen måte å takle den hvite mann på.
Uansett hva man sier om dem, må det innrømmes -
- at man ikke kan bli kvitt dem.
Nei, det kan man vel ikke, bestefar.
Det er et endeløst forråd av hvite menn, -
- men det har alltid vært et begrenset antall Mennesker.
Vi vant i dag.
Vi vinner ikke i morgen.
Slangekvinne, hent gravkappen min av elg.
Kom, min sønn. Vi skal gå.
Det gjør hjertet mitt trist.
En verden uten Mennesker har ikke noe sentrum.
- Hvor skal vi, bestefar? - Til fjellet, til toppen.
Kom ut og slåss. Det er en god dag å dø på.
Takk for at du skapte meg til et Menneske.
Takk for at du hjalp meg bli en kriger.
Takk for seierene og for nederlagene.
Takk for mitt syn, og for blindheten som fikk meg til å se lengre.
Du skaper alle ting og retter dem på deres vei, O Bestefar.
Og nå har du bestemt at Menneskene snart skal gå en vei...
...som fører ingensteds hen.
Nå skal jeg dø, hvis ikke døden kjemper imot.
Og jeg ber deg for siste gang, -
- gi meg min gamle evne til å få ting til å skje.
Ta vare på min sønn.
Sørg for at han ikke blir gal.
Bestefar?
- Er jeg fremdeles i denne verden? - Ja, bestefar.
Jeg var redd for det.
Noen ganger virker magien, noen ganger ikke.
La oss gå tilbake til tipien og spise, min sønn.
Min nye Slangekone tilbereder hund veldig bra.
Greit, bestefar.
Hun har også veldig myk hud.
Problemet med Slangekvinner er at de kopulerer med hester, -
- noe som gjør at jeg synes de er rare.
Hun sier hun ikke gjør det. Derfor kaller jeg henne Liker lkke Hester.
Men hun lyver selvfølgelig.
Selvfølgelig, bestefar.
Det er historien om den gamle indianerbekjemperen.
Det er historien om Menneskene, -
- som ble lovet et land hvor de kunne leve i fred.
Et land som skulle være deres -
- så lenge gresset gror, -
- vinden blåser, -
- og himmelen er blå.
Jeg visste det ikke, mr. Crabb.
Kom deg ut.
NORWEGIAN