DE KALDER MIG TRINITY
Skynd dig med de bønner.
Har du penge, kan du få en tallerken bønner.
Det er nok.
Han er ikke sulten.
Sådan...
Lad den stå.
- Er han efterlyst? - Det finder vi ud af.
- Rolig, Chico, så lever du længere. - I hvert fald til i morgen.
Der er én måde at finde ud af det på...
Du er mere end sulten.
Det bliver man, når man er flygtet gennem ørkenen.
Ja, og så har man noget på samvittigheden, ikke?
Ja.
Så hvad har du på samvittigheden?
Se hellere en gang til, han er ret beskidt.
Heldigt for dig. Du er bare et sultende dyr.
Slap af, Mex, du skal holde 12 timer endnu.
Død er du intet værd.
Han klarer den til i morgen.
- Forestil dig ham dingle i morgen. - Som en dukke.
Slap nu af, så du ikke sprænger noget i dig.
Nu føler du dig næsten som et menneske, ikke?
Tag den nu med ro, Mex.
Vamos, hombre, så går vi.
- Hvad siger du? - Op.
Det mindste man kan ønske for én, som vil dø, er et kors med hans navn.
- Så hvad hedder du? - De kalder mig Trinity.
Trinity...?
- Det er... - Djævelens højre hånd!
Af sted!
- Hvad skylder jeg? - Ingenting.
- Det er på husets regning. - Tak.
Bønnerne var alligevel ikke særlig gode.
Trinity?
Man siger, at du er den hurtigste med en revolver.
- Siger man det...? - Ja.
Nå da!
Nå, Chico, fortæl så, hvad der er sket, ikke?
En gringo ville elske med min kone, señor, -
- så jeg puffede ham væk med en lille kniv, meget lille kniv.
Men da jeg så ind i hans sorte øjne, blev de hvide, og han faldt om. Bum.
Han må have slået hovedet.
- Sikkert. - Ja, det tror jeg også, señor.
- Nogen vidner? - Nej, kun mig.
Tænk!
- Mener De min kone og kniven? - Og mig...!
Denne gringo ville elske med min kone.
Ja, og du skubbede ham væk med en meget lille kniv.
Si, señor.
Skrid, og lad mig være i fred.
- Vi går, når vi er parat. - Nu er du ude på ballade.
- Jeg har travlt. - Det har vi også.
- Så er der kun én måde, Mel. - Ja, den skrappe.
Gå så, vær nu søde drenge.
- Sherif! - Forsvind.
Skal din blikstjerne se morgensolen, så luk vores ven ud.
Han kravlede i seng til en kvinde. Hun ville have ham ud.
Han blev. Det kaldes sexuel tvang.
Han skal for dommeren.
Den sæk er dommerens kone.
Og hun var blevet der, hvis ikke manden var kommet.
- Hun nød det. - Jeres ven valgte den gale seng.
Lov er lov, og selv om I ikke forstår det, skal den overholdes.
I får ét minut til at forlade byen.
Dette er sidste advarsel. Luk vores ven ud.
Gutter, jeg har på fornemmelsen, at vi må vælge en ny Sherif.
- Hej, du der... stinksvamp! - Mener du mig?
Ja, kludesamler.
Jeg tror, han mener Dem.
Smid hylsteret.
Så er det din tur, Sherif. Smid det.
De er døde, før de når at trække.
- Hvad sagde jeg? - Madre mia, hvem er han?
Djævelens venstre hånd.
- Hvem er dét? - En eftersøgt.
Mexicanerne får jo altid skylden.
- Hvad siger han selv? - Selvforsvar. Ingen vidner.
- Send ham hjem. - Der var ingen mennesker.
Der var kun denne gringo.
- Han ville... han ville... - Hold mund.
Han ville elske med min kone, señor.
Her.
Grimt sår.
Et held for ham, at kuglen ikke tog pulsåren.
Giv mig en hånd.
- Bedøvelse. - Si, señor.
- Det var en stor kniv! - Nej, meget lille. Drik noget mere.
En bløp til?
- Hvordan har mor det? - Der er altid noget galt.
- Hvor pokker...? - I New Orleans, hun har et bordel.
Jeg talte om kuglen.
Der er den.
Stik din finger i.
I gringos er altid hijos de putas.
I vil sove med vores señoras.
God idé... Sov!
Drøm sødt.
I morgen kan du tage ham med tilbage til hans elskede kone.
- Du trækker stadig hurtigt... - Ja, tak for hjælpen.
- De var kun tre. - Ja, denne gang.
Men de vil komme myldrende ind i denne møg by.
Forsvind hellere før alle skydebrødrene ankommer.
- Jeg ønsker ikke ballade. - Har du prøvet andet?
Her lugter som et bedre brænderi.
- Hvem er han? - Min bror.
Han er på gennemrejse. Han rejser i morgen.
Han stank li' sådan, da han kom hertil.
Jeg brugte tre stykker sæbe, før jeg så hans hudfarve.
Så vil du give mig hånden, må du i bad først.
Jeg vil ikke have stivkrampe.
Hvad er nu det?
- Hvordan er du endt sådan? - Jeg blev forfulgt.
Af sherifstjernens ejer?
To dage efter min flugt fra fængslet i Yuma -
- så jeg én følge efter mig.
Han var ikke efter mig, vi skulle bare samme vej.
Det vidste jeg ikke, så jeg skød ham.
Senere opdagede jeg, han skulle erstatte sheriffen her, som var skudt.
Han havde stjernen i lommen. Jeg indtog hans plads -
- for at vente på mine mænd, vi skal til Californien.
Jeg har planlagt nogle røverier, men det spolerer du nok.
Jeg ved ikke hvordan, men det gør du sikkert.
Det er ikke et fængsel, men en kloak.
Hvilket minder mig om slagsmålet i baren, mens du var væk.
Majorens folk bankede to bønder.
Nu kan de kun spise budding, -
- for de lod deres tænder ligge på gulvet.
Var de bevæbnede?
Det er de bønder ikke, det ved du, Sherif.
Lad os få givet dig et bad, inden du bliver til et jordsvin.
Bliv vasket og i morgen rejser du.
- Vi ses. - Nej, vi ses ikke senere!
- Er I to virkelig brødre? - Ja.
Vi har samme mor.
Jeg har ikke set så meget skidt, siden Pecos flød over.
Det er det sidste!
Her skulle være en masse skidt i byen?
Du tænker nok på majorens folk.
De brækker arme og ben på de bønder.
Men bønderne kommer bare igen. De er hårde negle.
- Hvorfor slår de ikke igen? - Det er imod deres tro.
Det er mærkelige folk helt ovre østfra.
De bestiller ikke andet end at bede og arbejde, bede og arbejde...
- Hvad gør min bror ved det? - Intet.
Jeg har aldrig set mere uheldig Sherif.
Når noget sker, er han et andet sted og vice versa.
Han har altid været uheldig.
Havde jeg vidst du tog de klude på, havde du ikke fået den sidste sæbe.
- Davs, Sherif. - Hold mund.
- Hvad er der med ham? - Den sædvanlige natlige balle.
- Majorens folk? - Ja.
Farvel... Jeg vil i seng.
Ses vi ikke igen, så held og lykke.
Major, jeg er ved at blive lidt træt af Deres bøller.
Enten lader de bønderne i fred, eller jeg må tage deres våben.
- Hvorfor gør De ikke dét? - Ja, hvorfor ikke?
Vær nu rar, Sherif.
Hårdt arbejdende cowboys trænger til adspredelse om lørdagen.
Som at tæve forsvarsløse bønder?
Skal bønderne absolut provokere, sidder næverne lidt løst.
Det er kun naturligt. Kender De ikke til dét?
Pas De nu Deres og lad mig og mine folk i fred.
Ja, ja, men det er sidste advarsel, De og Deres hønsetyve får.
Hvad sagde du?
Hønsetyve.
De har en sær måde, at gøre Deres arbejde på.
Og lad mig sige ligeud, jeg synes ikke om det.
Hør her, gutter.
Hvad pokker er der med dig, Jeff?
Sheriffen begynder at gå mig på.
Han er lidt for sløv til at fatte vores betydning her i byen.
Så han må lære det på den grove måde.
De knokler som myrer, men majoren er ligeglad.
Han vil have hele dalen til sine heste.
Du kan være ligeglad, du er ikke Sherif.
Jeg ved det...
Men laver han for megen uro, kommer rangerne, -
- før mine gutter, Væsel og Flovmand, når frem.
- Og jeg ser nødig, at han vinder. - Hvorfor?
Uden for dalen har han de skønneste heste jeg har set.
Ikke brændemærket.
Får han bønderne væk og hestene ind i dalen, hvordan så stjæle dem?
- Så hjælp. - Majoren...?
Bønderne.
Det er lettere sagt, end gjort.
Ingen i byen vil stille op mod majorens folk.
Og jeg kan ikke klare det helt alene.
Nej, nej.
Jo...!
Nej...!
- For en dollar om dagen? - Nej.
Og ammunition...?
Og kost og logi...?
Og du får gamle Jonathan til at varte dig op.
En aftale...?
Nej.
Så fjern dit kadaver og lad mig være i fred.
Det ser ud til, at de vil slå sig ned her.
Vi kan vel få dem til at ombestemme sig.
Vis dem, hvordan man bygger et rigtigt hus.
Det der ser ikke... solidt ud.
Nu skal vi arbejde, vi leger senere, løb så.
- Velkommen, Hr. Major. - Er jeg dét?
- Vi lyver ikke. - Men skjuler sandheden.
Skulle jeg ved et mirakel forsvinde for Deres øjne, -
- ville De næppe sørge.
Den slags mirakel beder vi ikke om, -
- blot om en smule værdighed i vores fattigdom.
Intet er mere irriterende end en hykler.
I kom her i en vogn med lidt klude og en masse håb.
En masse tro, Hr. Major.
Og efter få måneder dukkede Deres såkaldte brødre tilfældigt op.
Så bygger troen et hus, der kunne rumme en hær -
- og fylder foldene med kvæg.
Det må siges at være en værdig og indbringende fattigdom.
- Gud sendte os vildt kvæg. - Som I dog hurtigt brændemærkede.
Mens mine heste ødelægger deres hove på klipper, -
- bliver jeres kvæg fedt og yngler skamløst, ligesom I.
Vi ønskede kun en bid jord, hvor vi kunne leve.
Denne bid er på over 120.000 tønder land, min ven.
Vi ønsker kun en lille del. Der er nok til alle.
Lad Deres heste græsse her. Vi har intet imod dem.
Nej... men de har noget imod jer.
Pak hellere Deres ting, folk, tro og kvæg og forsvind fra min dal.
- Vi rejste 3.000 km. - I kan rejse 3.000 til.
- Vi har børn... - Jeg hader børn.
Jeg prøvede at tale til Deres bedre følelser.
Men jeg må minde om, at vi kom først til dalen.
Jeg mener, det var Herren, der sagde:
Lad de sidste blive de første.
- Så hvorfor skulle jeg have travlt? - Det er ondt at være kynisk.
- Det er praktisk. - Må Herren tilgive Dem.
Det håber jeg på, men jeg regner ikke med det.
Lad dét være en påmindelse, gamle.
Enten forlader I dalen, eller jeg begraver jer her.
I vælger selv.
Af sted, gutter.
Til arbejdet, brødre.
Stands!
- Hvem er dét? - Mezcal og hans bande.
Nu og da stjæler de et par heste fra os.
Meget interessant.
- Velkommen, broder. - Tak, broder.
Quietos...!
I glemmer, at I er gæster. Besvar broder Tobias' hilsen.
- Gracias. Han er min bror. - Nej, han er din søster.
I giver de fattige brødre noget at spise, ikke?
- Det smager ikke af noget. - Vi har ikke andet.
Du gjorde det for ikke at dele. Løgner... Stille!
Stille!
Næste gang vil jeg have suppe med hvidløg og mucho vino.
Vamos.
Ved du, hvad det gamle fjols ville sige, hvis han var mig?
Herrens veje er uransagelige.
Det er til sheriffen.
- Hvor er han for resten? - Han red ud af byen.
Sagde din bror ikke, at du rejste i dag?
Dagen er ikke gået endnu.
Skal vi vædde om, at der sker noget, nu han ikke er i byen?
Jeg talte til dig. Skal vi vædde?
Sagde jeg ikke, du skulle forsvinde?
Vi skal bruge de ting.
- Ud! - Vent.
Joel...!
Det vil I bøde for på Dommedag.
Godt. Så hold jer væk indtil da.
Skrub hjem til kokasserne. Forsvind!
- Vi har fået ny Sherif. - Pas hellere dig selv.
- Hvad? - Spørg majoren.
Major Harrison vil ikke lade os købe ind i sin butik.
- Det kan ikke være rigtigt. - Nej.
Jeg kommer straks igen.
- Hvem er han? - Han har sherifstjerne på.
Stop.
Giv ham, hvad han bad om.
- Det er forhåbentlig din spøg? - Nej.
Læs det på vognen... Hurtigt.
Det vil majoren ikke synes om.
Hvad sagde du om majoren?
Hej, du der.
TAK
- Her er en knægt for meget. - Nej, her er en Major for meget.
Det var rart, hvis De bad Deres folk lade bønderne være.
Det er ikke pænt at være sådan mod fredelige mennesker.
Bliver I ved, kommer det til at gøre ondt på Deres folk.
- Sikker? - Fuldkommen.
En butik ødelagt, tre hoveder smadret som overmodne meloner, -
- én mand såret og én kastreret. Alt sammen på to timer!
- Du bad mig give en hånd. - Ikke sådan, skrumpehjerne.
Du skulle have set de pigers øjne.
- De lignede to skræmte alfer. - To skræmte alfer.
Det var nok to ludere på jagt efter kunder.
- Hvor skal du hen? - Til alferne.
Nej, du går med mig hjem efter dit tøj, og så rejser du.
- Tak, Sherif. - Selv tak.
Det var en fredelig by, før du kom.
- Afskyelig, men fredelig. - Det ved jeg.
Hvad med hans fanger? Skal de hænges eller smides ud?
Jeg vil ikke arbejde for dem længere.
Smid dem ud alle sammen ...også mexicaneren.
- Bambino... - Kald mig ikke Bambino!
Skal jeg kalde dig Sherif?
Kald ikke på mig... om du så er ved at drukne.
- Du kan ikke smide mig ud af byen. - Jeg er Sherif.
- Gå hellere stille med dørene. - Hvad mener du?
Du er ikke Sherif, men hestetyv, og ikke engang en god hestetyv.
Ikke så højt!
- Og så? - Jeg bliver.
...og med den her på, en dollar om dagen og mad.
- Det lyder som afpresning. - Ja, det gør det.
Godt, men laver du mere ballade, må du hellere skride.
Vicesheriffen sover på kontoret.
- Hej, Sherif. - Hold kæft!
Sherif... Nå, det er dig.
- Ude på ballade igen? - Jeg er en fredelig mand.
- Hvor skal du hen? - På baren og få en godnatdrink.
- Og den skal jeg tro på...? - Kom og få én med på min regning.
- Kun én...? - Så glem det.
Vicesheriffen holder sig på måtten i aften, hvad?
Jeg pløkker den søn af en gammel luder.
Lad være, han er hurtigere end en klapperslange.
Jeg synes ikke om sammenligningen, men din ven siger noget: Lad være.
Lad os komme ud.
Aldrig en aften uden ballade.
- Dét syntes jeg ikke om. - Hvad sagde du om min mor?
Du vil starte et slagsmål.
Jeg spurgte, hvad du sagde om min mor?
- Du hørte det godt. - Sig det igen. Vær ikke bange.
Bange for dig...?
Du har vist mere humor end hjerne.
Sherif...! Vågn op.
Sherif, Sherif, vågn op!
Luk op i lovens navn! Det er mig... Jonathan.
Du må hellere komme over i baren straks.
- Hvad nu...? - Din bror er derovre.
- Har de dræbt ham? - Han stod endnu, da jeg gik.
Men de gennemhuller ham, hvis du ikke skynder dig.
Vi er syv og du har kun seks patroner i revolveren.
Er du med?
Betal hellere din regning nu, så du ikke efterlader dig gæld.
Er du med?
- Skynd dig, Sherif! - Ja, ja.
- Hvad foregår her? - De overtrådte loven.
- Nej...? - Jo.
De sagde, jeg var søn af en gammel...
Dét er alvorligt...! Hvordan ordner vi dét, gutter?
Gemte I jer ikke bag blikstjerner, kunne vi ordne det som mandfolk.
Tager du den ikke af...? De er kun ni.
Jonathan...! Tag våbnene.
Luk døren.
Lås den!
Vil du klare det alene?
Jeg er lige vågnet, så du tager din del.
Det var ikke særlig kløgtigt, min ven.
Kan jeg gå i seng, eller har du andre planer?
Jeg kom for at få en drink.
Jeg kunne ikke lade dem kalde mor...
Det passer jo.
Ja, men så gammel er hun heller ikke.
Har du slet ingen ambitioner? Stjæl kvæg, begå røveri...
Spil kort... Dét var du god til. Men gør noget!
Jeg har for travlt med ikke at gøre noget.
- Hvem er dét? - De bønder, majoren vil have væk.
- Hvorfor er de ubevæbnede? - Det er deres religion.
De tror ikke på vold... Noget i den retning.
- Hvordan klarer de så majoren? - De beder bønner og får tæsk.
Velkommen, brødre.
- Hvem har fortalt ham, vi er brødre? - Ikke mig.
- Herren har sendt jer. - Vi kom bare forbi.
Så slut jer til os, brødre.
Sid af og hvil en stund.
Det var pænt af jer at komme.
Vi står i gæld til dig, fordi du hjalp vore søstre Sarah og Judith.
De var uskyldige duer omgivet af det onde.
Men Herren hørte deres bønner og sendte dig.
Noget i den retning.
Her er fredeligt... som i Paradis.
Og det er det. Derfor skal majoren heller ikke besmitte det.
Helt rigtigt.
Vil I dele vort simple måltid med os?
Skal vi dele...?
- Jeres revolvere... - Hvad?
Ved Herrens bord bærer man ikke symboler på vold.
Læg dem ikke for langt væk.
Lad os bede.
Herre.
Vi takker dig for disse gaver, -
- som Du skænker os i Din miskundhed.
Og beskyt vore brødre, som ikke er til stede. Amen.
Amen.
Alle børn og søstre væk.
Tilgiv dem deres grovhed, de er som vildledte børn.
Broder Tobias!
Vi kom forbi, så sagde jeg:
Hvorfor ikke besøge min ven Tobias?
- Vil I dele... - Nej.
Jeg vil ikke udnytte din gæstfrihed hver dag.
- I er altid velkomne. - Jamen så vil vi.
Hvorfor minder du mig ikke om at tage min revolver af?
Du ved, broder Tobias ikke kan lide revolvere ved bordet.
- Nu ved du det. - Hvad med kniven?
- Kom med vinen. - Si, señor.
Stille! Jeg vil udbringe en skål for broder Tobias.
Jeg sagde vin, ikke vand. Hvor er vinen...?
- Undskyld, broder... - Hvor er vinen?
Hvor er vinen...?
Stil dem op på stribe.
Ikke dig, fjols.
I drikker ikke vin, hvad...?
I drikker ikke vin, men I elsker, ikke? ...Ikke?
- Vent, broder... - Du er ikke min bror mere.
- Ham her elsker vist... - Nu den anden side.
Hvor vover du at slå én af mine brødre?
- Bed om tilgivelse! - Tilgiv mig.
Hvor skal du hen?
Vend den anden kind til...!
Ham har jeg ikke set før ...meget smuk.
Sådan... Giv mig plads.
Slå ham!
Mig...?
Skal vi ikke ride vores vej?
Broder, jeg prøvede at sige, at mine gæster er af en anden tro.
De tager loven om øje for øje, tand for tand alvorligt.
Tilgiv dem og kom igen en anden gang.
Jeg sværger: Mezcal glemmer ikke dette.
Det tror jeg gerne.
- Broder Tobias, jeg var så bange. - Er de virkelig væk?
Nu kan I klare jer selv. I har deres våben.
En kugle i panden, så ombestemmer Mezcal sig.
Herren giver og tager liv. Vore våben er tro og kærlighed.
Vel talt, broder Tobias.
Kun kærlighed kan besejre det Onde.
Siger Biblen.
Fra min krop skal varmen gives dit blod.
Sluk din tørst med nektaren fra mit bryst.
Fra mine læber skal kun høres kærlighedsord til Herren.
- Sådan talte Ezekiel. - Og han havde pokkers ret.
- Jeres revolvere, brødre. - Og din hat, broder.
- Får I brug for mig... - Os!
Får I brug for os, ved I, hvor vi er.
Kom så i sving!
Gud er med os.
- Godaften, Jonathan. - Gå ad helvede til.
Han rejser i morgen, han er bare på gennemrejse.
Han bliver resten af sit liv ...men det er nok ikke så længe.
Hæslig by... hæslige mennesker!
Man burde skyde sig en kugle for panden.
Så er det her.
Mexicaneren er for fuld til at stå op.
Han var lidt utilpas, så jeg gav ham noget whisky.
- Pænt af dig. - Det synes jeg selv.
- Men jeg har jo altid uret. - Åh, hold kæft.
Ja, ja, bare spis op! Måske er det jeres sidste måltid.
Hvorfor siger du dét?
Jeg så to nye i byen ...grimme fyre.
De lover ikke godt.
- Hvad vil du? - Hilse på de nye.
Du er ikke ude på ballade?
- Jeg hader grimme mennesker. - Glem fingerkløen og bliv!
Hvad var menneskeheden uden hesten?
Den store Cæsar, Alexander den Store, -
- Spaniens stormænd...
Havde de været store uden hesten?
Var denne nation nogen sinde blevet til uden dette ædle dyr...?
Kan denne gæld tilbagebetales på bedre vis end ved at give dem -
- grønne græsgange, hvor de kan græsse og formere sig i fred?
Derfor vil jeg have den dal for enhver pris.
Og overtaler I bønderne til at rejse, -
- vil jeg belønne jer så rigeligt, at I kan trække jer tilbage.
- Dalen er allerede Deres, Hr. Major. - Godt.
Men først må I tage jer af sheriffen og vicesheriffen.
De er højst generende.
- De kan godt vælge en ny Sherif nu. - Det vil jeg gøre.
Et glas sherry?
Det er vin... den bedste.
Nej tak, Hr. Major. Ikke når vi arbejder.
Det kalder jeg at tage sit arbejde alvorligt.
Pas på vicesheriffen. Han er meget hurtig.
Hørte du, Mortimer...? Vicesheriffen er meget hurtig.
- Hvor skal du hen? - Ud at se mig om.
Det er en stille dag... Sørg for, at den ender, som den begyndte.
Der er den hurtige Vicesherif, Mortimer.
Kan jeg hjælpe Dem med noget, Vicesherif?
Er der noget specielt, De er interesseret i...?
Ja. Må jeg se jeres undertøj?
- Hvad med vores heste? - Vi har ikke tid.
Han sagde 10 sekunder.
Du havde vel ikke noget med dét at gøre, vel?
Sherif, byen var fredelig, før den galning kom.
Han kan ikke overfalde og skyde vore borgere, -
- bare fordi De gav ham den stjerne.
Jeg kræver, at De og vicesheriffen går af.
Ellers må jeg tale med min ven Guvernøren.
Vi kan ikke lade dem slippe godt fra det.
Pokker tage den dag, du kom til verden.
Du er værre end den sorte død blandt spedalske.
Hvad skal jeg gøre med mexicaneren?
- Smid ham ud. - Han kan ikke stå oprejst.
Giv ham whisky og få ham til at sove.
- Noget galt...? - Ikke noget særligt.
Der er udsat en dusør på mig.
Den ny Sherif, jeg tog stjernen fra, døde ikke, han blev kun halt.
Han leder efter mig.
Og nu beder han mig om hjælp ...til at finde mig.
200 dollars...?
Tænker du på at angive din egen bror?
Det er en fornærmelse... Da ikke for sølle 200.
- Tager du med? - Hvorhen?
Du udnytter, at jeg aldrig ville skyde dig, ikke?
Ja.
Hvorfor bliver du ikke klogere? Tag hjem til mor i New Orleans.
Tag et par piger med til bordellet og bliv mors kompagnon.
Forsvind så.
- Farvel. Jeg håber, vi ses igen. - Det håber jeg ikke.
Hvis jeg ville blive, blev jeg.
Det tror jeg ikke.
Rart at se dig igen, broder. Hvilken vind bringer dig hid?
Ingen vind. Jeg tager hjem. Jeg ville bare sige farvel.
Du har været vores skytsengel. Må Gud være med dig.
Men vælger du at blive hos os, er du velkommen.
Tak, men jeg skal af sted.
Det er en skam.
Men som du vil.
Før du tager af sted, vil Sarah og Judith gerne takke dig.
De er nede ved vandet.
- Jeg sender nogen efter dem. - Jeg skal alligevel den vej.
De bliver glade.
- Det er Trinity. - Velkommen, broder.
Kom i...!
Vandet er dejlig varmt. Vær ikke bange.
Ikke din hest!
Den kan svømme, det kan jeg ikke.
Det går kun hertil.
Nå, men så...
Hvad gør du...?
Lige fra vi så dig første gang, ønskede vi, du sluttede dig til os.
Jeg har tænkt på det.
Du kunne få et hjem her -
- med hengivne koner til at varte dig op.
Koner...?
Vidste du ikke, at vores tro godkender flerkoneri?
Her bliver dybere.
Farvel.
Tager du af sted nu?
Gælder din invitation stadig, bliver vi en dags tid til.
Alt, hvad vi har, vil vi dele med dig.
Er der ingen måde at standse majoren på?
Hans slags giver ikke op. Han kommer, før vi ved det.
Vor skæbne er i Herrens hånd.
Han har heller ingen våben, så det nytter ikke.
Herren bliver næppe vred, hvis I forsvarer jer.
Vi kan ikke dræbe medmennesker.
De slyngler er værre end klapperslanger.
I kan ikke altid vende den anden kind til.
Vi ser, hvad Gud vil.
Jeg håber, han har skydevåben.
I kunne blive af med hele banden.
...et par stykker ad gangen selvfølgelig...
Jeg foreslår...
Hvem kan dét være?
De ligner trætte rejsende.
Eller to lovløse, der er flygtet gennem ørkenen.
Herren gik også gennem ørkenen.
Men han havde ikke rangerne i hælene.
Spørg, hvad de vil.
Laver de ballade, er jeg lige bag dig.
Giv den tørstige at drikke, siger Bibelen.
Siger den ikke også: Giv den sultne mad...?
Nej!
Du er Væsel, ikke...?
Og du er Flovmand...? Og I leder efter Bambino?
Ved du, hvor han er?
Ja, han venter på jer.
Hvad fanden er I nu ude på?
Hej, chef.
Jeg har rådnet her i flere uger.
Jeg troede, de havde klynget jer op.
Vi red en omvej, for der var én efter os.
Vi lagde os i baghold og skød ham af hesten.
Det var en Sherif, som haltede.
Han var ikke efter os. Vi skulle bare samme vej.
- Dræbte I ham? - Næsten.
Flovmand skød ham i det raske ben og vi brækkede hans krykker.
Hvad laver du med den stjerne?
Skjuler mig bag loven. Hør nu på mig.
Et dejligt job venter på os. En plukkemoden blomme.
Kvæg?
Heste!
Den flotteste flok ikke-brændemærkede hingste.
Hvordan vidste I, at jeg var her?
Jeg sagde det.
Hør nu, Bambino...
Jeg vil ikke høre.
Jeg ville bare sige...
Forsvind!
Hørte du ikke, hvad chefen sagde...?
Jeg har noget vigtigt at sige dig.
Jeg så majoren på vej til den mexicanske grænse.
Det betyder, at han slutter sig sammen med Mezcal.
Bønderne har ikke en chance.
Hjælp mig med at få majoren af vejen, så gifter jeg mig.
- Jeg gifter mig. - Med hvem...?
Sarah eller Judith. Jeg har ikke bestemt mig.
Men jeg slår mig ned hos bønderne... for evigt.
For evigt...?
Ja, for evigt.
Jeg vil glemme fortiden.
Sværg ved vores gamle mor.
Måtte hun blive en ærlig kvinde, hvis jeg lyver.
Dét er en aftale. Jeg hjælper dig.
Så skilles vores veje, -
- ellers sørger jeg for, at du glemmer fortiden.
Du vil ikke fortryde det.
Angående majoren, så tænkte jeg...
- Det er mig, der tænker. - Det var dét, jeg tænkte.
Idiot!
Gringos...!
Det er den pæne Major.
Han har masser af penge.
- Sæt Dem her i skyggen. - Tak.
Hvordan har min værste fjende det?
Nu er jeg Deres bedste ven...!
Deres mænd skød på os i går.
Stjæler De mine heste, må jeg lade Dem skyde.
Men arbejder De for mig, får De dem.
20... for at jage mormonerne ud af dalen.
For 20 hingste vil Mezcal erobre Texas.
Er der en speciel måde, vi skal udrydde det kryb på?
Dét må De bestemme.
- Der er kun én ting... - Og det er?
Lad mig stjæle 20 heste, når jeg har gjort arbejdet.
At arbejde er ydmygende. At stjæle gør man med glæde.
Jeff, folkene skal lade Hr. Mezcal stjæle 20 heste.
Uden at skyde denne gang.
Lad os skåle på de 20 hingste.
- Hvornår angriber vi...? - Når de mindst venter det.
Send en spejder ud at se på dem og giv mig besked.
Jeg sender Emiliano.
Han kravler ind under éns sombrero, uden at man opdager det.
Jeg regner med, der kommer 20... alle sammen revolvermænd.
Bruger I ikke jeres våben, laver de jer til gødning.
Vores tro forbyder vold.
I tror vel ikke, at vi fire kan holde majorens folk væk?
Vi må bede Herren om midlertidig dispensation.
Få den hurtigt, broder.
Vi må bestemme os nu. Ellers har vi intet håb.
Men kun i selvforsvar. Vi vil ikke dræbe.
Dét er da altid noget.
Godt... Lad os komme i gang.
Svinger nogen med sin højre, hvad gør I så?
Parérer med venstre og slår med højre.
Jeg gentager:
Parér med venstre og slå med højre.
Vi prøver.
Parér med venstre... ikke med højre.
Se, hvad der skete... Det er et spørgsmål om præcision.
Svinger nogen en pæl mod dig, hvad gør du så?
Jeg ved det ikke.
Du dukker dig... griber fat og trækker ham ned.
- Forstået? - Ja, broder.
Parat?
Nej...! Se nu, hvad du skal gøre.
Se på mig.
Parat?
Husk... det vigtigste er at være hurtig. Forstået?
Erfaring er den bedste lærer.
Er I ikke gode til at svinge armene, må I bruge fødderne... som mig.
Op med dig, det er din tur til at prøve.
Bump ham op og ned.
- Du går hurtigt frem... - Vi har ingen tid at spilde.
Han klarer det nok.
Jeg tænkte...
Er det et råd, kan du spare dig det.
Jeg vil bare høre din mening.
Spyt ud.
Tror du, nogen udspionerer os under den sombrero?
- Det er en alvorlig mulighed. - Netop det, jeg tænkte.
Væsel...! Kom lige.
Prøv med hinanden.
Der er vist en spion under sombreroen deroppe.
Hent ham.
Levende!
- Noget galt? - Ikke noget af betydning.
En mand oppe på klippen... Væsel inviterer ham herned.
Himlen beskytte vor ven.
Den må hellere beskytte spionen.
Er du klog, taler du. Hvem sendte dig?
Emiliano forråder ingen.
Emiliano sige alt. Jeg er en af Mezcals mænd.
Majoren lovede Mezcal 20 hingste, -
- hvis vi jager bønderne væk.
Du gennemfører ikke den plan uden mig!
Jeg kender dig for godt. Du er som en åben bog.
Så lad os se, om du læser rigtigt.
Du vil tage mexicanerens plads, stjæle de 20 heste -
- og så stikke af med Væsel og Flovmand til Frisco.
Tager jeg fejl?
Du læste rigtigt.
Godt, at du begynder at bruge hovedet.
Vil du gøre os en tjeneste til gengæld for dit elendige liv?
- Selvfølgelig. - Sådan skal det være.
Stop!
Skyd ikke! Det er Emiliano.
Mezcal sendte os efter hestene.
Tag dem så i en fart.
Bare tag jeres 20 heste og forsvind.
Jeg tager de to hvide.
2... 3... 4... 5...
- Hvordan gik det med bønderne? - Fint... 6...
7... 8... 9...
- Dræbte I nogen? - Alle sammen.
Børn, kvinder, gamle damer... alle sammen døde.
Dræbte I dem alle sammen?
Ja, katte, hunde...
- Sikke en massakre! - Ja, dejlig massakre.
- 20... 21... 22... 23... 24... - I skulle kun tage 20.
Stille, ellers tæller jeg forkert.
30... 31... 32... 33... 34... 35...
Hvor er sheriffen?
- Hvem er De? - Hvem er De...?
Jonathan Swift. Jeg holder kontoret i orden.
Sheriffen er ude.
Hvornår kommer han?
Fanger han dem, skulle han være tilbage omkring...
Fanger hvem?
Hestetyve.
Er det dem?
- Sheriffen! - Der er en vis lighed.
Det er virkelig dem.
Ved De, hvor de tog hen?
De sagde, de skulle til...
...nu husker jeg... til grænsen.
Slå plakaterne op uden for kontoret.
Fanger jeg dem, skal de bøde for det her.
De red til grænsen... Vi ordner det, Sherif.
Alle børnene er i vognen.
Væsel, pas på børnene.
Flovmand, I går om bag huset.
- Ved du, hvor Tobias er? - Han gik vist ned til floden.
Og hestene? Hvor fanden gjorde du af dem?
Nå, hestene... de er i sikkerhed.
Ser du noget, broder vagtpost?
Nej, broder Sherif, ingenting.
Jeg mener... Ja. De kommer, de kommer!
Gør jer klar.
Det er Jonathan.
Majoren leder efter dig.
Hvad vil han?
Have retfærdighed.
En flok af hans heste blev stjålet, og du skal skaffe dem tilbage.
Jeg kan ikke hjælpe ham nu.
Du beholder ikke alle hestene selv, vel?
- Hvilke heste? - Majorens heste.
- Kom du for at fortælle mig dét? - Blandt andet...
Der kom en mand til byen i dag -
- med overskæg, sherifstjerne og krykker.
En typisk Sherif-krøbling.
Han leder efter dem, der gjorde ham til krøbling.
- Jeg sendte ham til grænsen. - Godt. Er det alt?
Nej. Majoren kan snart være her.
Tak.
Selv årsag.
- Jeg vil have min del. - Tænkte jeg nok.
Hvorfor tog du ham med?
Han kunne ikke blive i byen. Fulde folk fortæller jo sandheden.
Læg mexicaneren i vognen og hold ham fuld.
Javel, kompagnon.
Hvor fanden er Tobias?
Han kommer dér.
- Jeg troede, du var stukket af. - Nej, vi har arbejdet hårdt.
Skal vi grave nogle grave, nu hvor vi har tid?
I vil da ikke gøre stedet til en kirkegård?
- Hvordan ellers stoppe majoren? - Med tro.
Troen er en uindtagelig fæstning.
Majoren vil ikke skyde på forsvarsløse kvinder og børn.
Han kan have ret.
Ville du skyde på en flok kvinder og børn?
Ikke på børnene.
Vil du ikke gøre det, vil majoren slet ikke.
Hvad tænker du nu på?
Det er dig, der tænker... og du kom igen med en god idé.
Lykkes tro-nummeret ikke, farves dalen rød af blod.
De kommer!
Han spiller sit sidste kort ud.
Ryk frem... langsomt.
Byder De mig ikke velkommen, gamle mand?
Jeres tavshed hindrer mig ikke i at ødelægge jeres værdige fattigdom.
- Hvorfor spilde tiden? - Stille!
Der er arbejde, der skal gøres.
I dag bliver en anstrengende dag for jer.
Men I får glæden over at have tjent jeres penge på ærlig vis.
...for en gangs skyld.
Ødelæg alt. Begynd med det hus.
Men ikke for megen råben. Jeg hader støj.
Brænd vogne og telte, og jag de elendige køer bort.
Så rider vi herfra... og Hr. Mezcal ordner resten.
Har De tabt mælet, gamle mand?
De har tabt slaget, Hr. Major. ...fra det øjeblik De kom.
Andres mening, hvor idiotisk den end er, bør respekteres.
Man er vel dannet.
Jeff...
Riv huset ned.
Gå i gang, gutter.
Jeff... Jeff... Jeff!
- Kom her. - Øjeblik, gutter.
Jeg har ændret plan.
Skal vi begynde med vogne og telte?
Nej, det tror jeg ikke.
Jage køerne væk?
Generer dyrene Dem?
Jeg er ikke med... Hvad skal jeg gøre?
Respektér deres regler. Vi er i deres hjem.
Læg jeres våben.
- Hvad? - Gør, som jeg siger.
Det vil gøre broder Tobias meget glad.
Han hader skydevåben.
Jeg håber, Deres begrundelse er god.
Der er en god begrundelse, min ven!
Din plan virkede som et mirakel.
Sherif... Dette er virkelig meget pinligt.
Se, hvad tro kan gøre.
Ja, i et riffelløb.
Så er det sket.
For øjeblikket... men det slutter ikke her.
- Ikke...? - Jo, det slutter her!
Det skal slutte her.
Disse ord sagde Prædikeren, Davids søn, konge af Jerusalem:
Deres hat...
Der er en tid til at fødes, til at dø, til at elske og til at hade.
Der er en tid til...
Brødre, her står, at der er en tid til at kæmpe... og vinde!
At vinde, brødre!
Undskyld, bror.
Nej, broder, lad ham slippe.
Kom så, broder...! Slå til!
- Tak, bror. - Rend mig.
Få samlet hestene og lad os komme væk.
Dalen er jeres, men giv mig mine heste igen.
- Hvilke heste? - Dem, I stjal fra mig.
- Pas på, hvad De siger. - I er hestetyve og I ved det.
Majoren lyver i hvert fald aldrig.
Har De været i Nebraska?
Det siges, at der er smukke græsgange dér.
Det med Nebraska lyder ikke så dårligt.
Hr. Major... Nebraska er den vej.
- Tak... - Glem det!
Jeg takkede Herren, broder.
Satans hånd har forladt denne jord.
Modtag vor ydmyge tak, Fader.
Hvad skal det her betyde?
Se!
- Hvad er dét? - Det er vores mærke, broder.
Det er Lovens Hellige Tavler.
Du ved selvfølgelig ingenting?
Jeg syntes bare, de mennesker skulle have deres tab dækket, så...
Og så?
Jeg er ikke gal på dig.
Jeg er gal på vores mor.
Hun skulle have kvalt eller druknet dig ved fødslen.
Din frække, lumske søn af en...
Vær ikke vred, Sherif. Det var skæbnens hånd.
Vent.
Gå ad helvede til med din skæbne og søstre og brødre -
- forfædre, køer og det hele.
Altid uheldig!
Lad os bede.
Herre, til Din ære løfter vi vor kærligheds bæger.
Tag i din fold dette vildfarne får, -
- som angrende har kastet sit syndens våben -
- i Din tilgivelses lutrende ild.
Omskær de onders sæd, der begrænser hans sjæl.
Tag ham atter i Din ånds lys.
Han skal arbejde, til han udmattes af træthed.
Han skal dyrke disse vidder, -
- så og sanke høsten af sit arbejde, -
- fælde skove, bygge huse og avle kvæg.
Og efter hver dags slid -
- vender han hjem med fryd over sin træthed.
Sammen med sine kære vil han takke Dig, Herre, -
- fordi Du leder ham gennem hans jordiske livs trængsler.
Vi takker Dig for Dine mange velsignelser -
- og håber altid at være Din kærlighed værdig. Amen.
Hvor er vores nye broder?
Hvorfor vil du ikke have mig med, Bambino...?
Forsvind, hvis du ikke vil pløkkes i ryggen, mens du sover.
- Jeg er din bror. - Jeg er begyndt at tvivle.
Jeg tager vestpå til Californien, så du rider mod øst.
Har du set tre udskud?
Der ligner bødler...?
- Er det dem? - Ja, de plyndrede mig.
De ville også hugge mine støvler, men de så dig og stak af.
- Hvilken vej red de? - Den vej.
Til Californien...!
Tekstet af Arne Seldorf